265 
härom förklara sig, innan genom ytterligare argumenter är 
ådagalagdt, att största delen af de kring hamnen befintliga 
grund hafva varit högre land. Dessa grund och bankar måste 
endera vara ett gammalt och genom hafvet utsköljdt land, 
eller ock äro dessa höjder genom hafssvall härstädes uppdrifne 
och formerade. Att ej den sednare utan endast den förra 
hypothesen här inträffar och är lämpelig kan med god visshet 
inhemtas: 1 :o Af sjelfva grundens och bottnens beskaffenhet, 
hvilken är af den arten, att väl den öfversta ytan merendels 
är med fin sand betäckt, som ock heldst ikring stränderna 
och kanten af djupet eger några, och på vissa ställen många 
fots djup; men .likväl sjelfva grundét och bottnen derunder 
består öfverallt först af en blötare och mjukare blålera, men 
strax t derunder åter af en fast med sten och flintor blandad 
grålera, af samma art och beskaffenhet som den är, hvilken 
öfverallt finnes på fasta landet under damjorden och den sten- 
blandade sanden, och allestädes fortsätter åt djupet. Denna 
lera är på flera för starkaste sjögången utsatta ställen så all¬ 
deles ifrån sand blottad, att föga spår finnes, att någon sand 
derstädes varit till finnandes. 2:o Af de stora stenarna, hvar¬ 
med de högsta grundryggarna af södra och norra grundet, 
Skatterefvet, Vahlgrundsrefvet, Tvärbandet emot vestra flacket, 
Banken o. s. v. öfverallt äro beströdda, och det på visst sätt 
i den mån, som grunden äro högre eller lägre, mer eller 
mindre med sand betäckta. Den s. k. Blacken, stora Olsten 
och Hvita stenen på tvärbandet äro ibiand de bekanta de 
största, egandes Olsten 6 alnars längd, 4 aln. bredd, och 
efter utseendet lika så stort, om ej större djup. Af samma 
storlek äro ock vid pass de två andra; största delen af de 
öfriga stenarne ega I ä 2 alnars diameter och derunder. Alla 
dessa stenar hafva merendels afrundade kanter, och finnas 
inga med hvassa eller nybrutna hörn, liknande sa i detta som 
sjelfva arten de stenar, som finnas på norra stranden och öf¬ 
verallt uti sandbackarna uti Hilleslöfs högar och kring Glumslöf. 
Hvad tankar man gör sig om dessa stenar och sättet huru 
i 
