lägna matjorden med sitt öfra lager af leran, hvaruti träden 
vuxo, satt sig ned på den undervarande leran; hvarigenom 
händt, att \:o densamma med hela sin skogs- och trädväxt 
kommit djupare under vatten; 2:o trädets rötter förblifva i sin 
ordning, men, 3:o genom borrning på djupet likafullt ej annat 
funnits, än samma lera sedan sanden utrunnit. Af hvilket allt 
för denna gång ej mera slutas, än det som alla dessa rön tyd¬ 
ligen medgifva, att den gamla traditionen om en å denna orten 
och på sjelfva grunden befintlig skog eger all möjlig sannolikhet, 
utom hvilka gränser man i så mörka tidehvarf ej eller kan 
sträcka undersökningen af dylika ämnen.' Nog af att man deraf 
vet, att denna skogen växt på torra landet, och således äfven 
bestyrker hafvets härstädes utöfvade våldsamhet» (p. 122—444.) 
Författaren öfvergår nu till en »allmän föreställning genom 
hvad ändringar orten kommit uti dess närvarande tillstånd», 
och närmast till »situationens äldsta utseende och daning.» »Att 
alla grunden för detta varit ett högre, med ännu varande fa¬ 
sta landet uti ett fortgående sammanhängande land, af all¬ 
deles lika och enlig beskaffenhet med sjelfva fasta landet, är 
det första och hufvudsakligaste, som härvid antages», och det 
sannolika utseendet af det således här fordom längre utskju¬ 
tande landet beskrifves. »I det således conformerade landet 
voro tre, men i synnerhet två vattendrag märkvärdiga: 4 . 
Heljarpe å, 2. Kråkelon, 3. ett förmodligen stagnerande vatten 
ikring nuvarande östra stranden.» Vid Heljarpe å anmärkes, 
först, att denna å ej direkte öppnat sig väg öfver södra grun-, 
det ut till Barsebecks-viken, hvaraf följer, att landet denna 
väg varit dertill för högt; för det andra, att det ser mycket 
troligt ut, att denna å ej från första början haft fritt utlopp 
till hafvet, # utan att dess vatten blifvit samlade och stadnat i 
den förut s. k. insjön, hvilken som en stor däld emottagit dessa 
vatten, och deraf ofta flödat upp och öfver stränderna åt östra 
grundet, hvarest troligen uti större dälder genom det qvarstå- 
ende vattnet en sumpig mark och med hvass beväxta pussar 
uppkommit», hvilka, sedan de blifvit igenväxta, »lernnat en all- 
