312 — 
Jän, der den, i synnerhet omkring Wimmerby, var allmän. I trak¬ 
ten omkring sistnämnda stad fälldes flera exemplar, hvilka då (i 
flutet af Juli) voro uti ruggning. 
s ) Columba turlur observerades bärslädes om våren 1847. Inneva¬ 
rande år har den ock träffats uti skogen vid Waljö gård, men 
man kan ej afgöra huruvida den der häckat. 
7 ) Af denna art eger jag ett exemplar, som är skjutet vid Wanne- 
berga den 23 Juni 1846. Det är en hona, som bar tydliga 
tecken till att hon häckade. 
®) Sterna arctica är den allmännaste i slägtet häromkring. Den före¬ 
kommer högst talrikt vid Östersjökusten, der S. hirundo är säll¬ 
synt och endast uppehåller sig något vid flyttningstiden, innan 
hon begifver sig till sina häckställen vid sötvattnen. 
9 ) Ett par af C. musicus häckade i ett kärr nära Blekesjö vid 
Ljungby, åren 1841—43, men oroades hvarje år, dels genom 
äggens och dels genom ungarnas borttagande, så att de sedan 
ej förekommit derstädes. C. olor har ej veterligen varit sedd här. 
10 ) F. clangula kallas härstädes ”Dopping” och skall enligt uppgift 
kläcka på holmar uti Ifösjö. Jag har dock aldrig träffat den der 
under sommaren. 
n ) C. articus häckar i Ifösjö, der jag såg honom år 1844, åtföljd af 
sin ännu ej flygga unge. 
ia ) M. alle förekommer stundom vid Östersjökusten. Vintren 1S43—44 
fångades med ljustra ett exemplar vid Edenryd. Sedan dess har 
äfven en och annan erhållits. 
3 . H. CndMBERs: Fördna hajs kust er, såsom 
bevis på fasta landets och hafvets relativa ni ve au 
förändring. — - Utur detta, af författaren till Akademien för¬ 
ärade arbete, meddelade Herr Erdmann, med anledning af från 
Akademien gjord remiss, följande. 
Utgående från iagttagna facta, veta vi, att det gafs en 
tid, då Brittiska öarnc, (för att icke tala om andra delar af 
jordklotet) voro betäckta af hafvet till en höjd af åtminstone 
1700 fot. Bevisen der för ligga tydliga och klara för våra öson 
i de lösa sand- och grusmassor, som, på många ställen blan¬ 
dade med sal t vattenssnäckor, öfvérlägra de äldre formationerna 
och på vissa ställen uppnå nyssnämnde höjd öfver nuvarande 
hafsyta. Sådana yngre bildningar, bestående förnämligast af sand, 
grus och vanligt slamm eller lera, äro utbredda öfver en be¬ 
tydlig del af Stor-Brittaniens lägre trakter, men uppnå likväl 
