ÖFVERSIGT 
AF 
KONGL. VETENSRAPS-AKADFJHE\S 
FÖRHANDLINGAR. 
irff. 4. 184 ». M 
Onsdagen den 10 Februari. 
Föredrag. 
1 . KolsvafLad etyloxid, JTanlhogensyra Zeise. 
— Sekreteraren anhöll att för ett ögonblick få fästa Akade¬ 
miens uppmärksamhet på denna märkvärdiga förenings egent- 
ig£ sammansättningsart. Zeise ? som upptäckte den 1822, an- 
åg den först för en vätesyra, hvilken åsigt nya försök för- 
nledde att ändra till den af en syresyra, och efter förnyade 
mdersökningar, rörande dess qvantitativa sammansättning, lyc¬ 
kades han att ådagalägga, att den i sitt fria tillstånd kan an- 
es bestå af 1 at. etyloxid, 1 at. vatten och 2 at. kolsvafla, 
*ch att denna vattenatom kan utbytas emot \ at. af en sy- 
ebasis, t. ex. kali, blyoxid m. fl., hvaraf ett neutralt salt 
ippkommer. Hans flera gånger förnyade analyser instämma 
( å fullständigt med denna åsigt, att den sedermera blifvit all- 
nänt antagen. Dylika föreningar hafva sedan blifvit fram- 
oragta med ketyloxid (den basiska organiska oxiden i Vallrat) 
netyloxid och amyloxid. 
Föreningar af ett sulfuretum med en oxid, ett haloid- 
; alt eller ett syresalt, af samma radikal med den i sulfure- 
|um befintliga, äro kända; men vi hafva intet exempel, att 
m svafla kan förenas med en syrebasis och gifva ett neu- 
ralt salt. Den här ifrågavarande föreningen, enligt hvilken 
mlsvafla skulle bilda neutrala dubbelsalter, t. ex. med kali 
>ch en af de nämda organiska basiska oxiderna, är således 
^tt undantag från vanliga förhållanden. 
