på platinatråd erhöll en brun färg vid reduktion af det mät¬ 
tade fosforsaltsglaset *). 
Summan af de här anförda egenskaper bestyrker således 
min här ofvan gjorda förmodan, att de här ifrågavarande 
metallsyrorna förhålla sig ganska likt en blandning af niob- 
syra och pelopsyra. Jag öfvergår nu till de enskilta af mig 
undersökta mineralier, hvaruti dessa metallsyror förekomma. 
I. Eukolit och Wöhlerit. 
Jag har gifvit namnet Eukolit åt ett, såsom tillfällig 
inblandning i norrska zirkonsyeniten förekommande mineral, 
hvars yttre kännemärken redan förut (Pogg. Ann., B:d 61, 
sid. -222) blifvit af mig beskrifna. Jag kallade den der 
»brun Wöhlerit», emedan den, såväl till följe af yttre karak- 
terer, som i sin qvalitativa sammansättning är ganska närbe- 
slägtad med Wöhleriten. Min der anförda förmodan, att den 
måhända vore en Wöhlerit, hvaruti större delen af zirkon- 
jorden ersättes af jernoxid, har såvida bekräftat sig, som mi¬ 
neralet innehåller vida mera jernoxid samt mindre zirkonjord 
än Wöhleriten **). Den qvantitativa analysen har likväl visat, 
att båda mineraliernas andra beståndsdelar, neml. kiselsyra 
kalkjord och natron, förefinnas i Eukoliten uti helt andre 
stöchiometriska förhållanden än i Wöhleriten. Resultatet a 
en analys, som utfördes på lika sätt, som å Wöhleriten (Pogg 
Ann., B:d 59, sid. 327) var följande. Jag har för jemfö- 
relsens skull bifogat analysen å Wöhleriten. 
*) Denna karakteristika reaktion kan lätt öfverses, om man ickt 
upplöst en betydlig qvantitet syra uti fosforsaltet, eller om mar 
icke tillräckligt länge fortsatt reduktionen. 
**) Af detta skäl kallade jag mineralet Eukolit, emedan det åtnöjde 
sig med jernoxid, då det fattades zirkonjord deruti. 
