älvensom deruti, att blott mindre qvantiteter af dessa båda 
mineralier kunde af mig användas till analvs. Jas är således 
ej villrådig uti att föra Tvedestrands-mineralet till samma species 
som Euxeniten från Fölster. På förra stället förekommer Eu- 
xeniten till en del kristalliserad, sittande uti rödbrun orthoklas. 
Jag skall uti det följande något yttra mig om formen hos 
dessa kristaller. 
3. Pol v k ras. 
Uti den förut (såväl i Pogg. ann., B:d. 62, sid. 429 
som uti Gaea norvegica, häftet 2, sid. 330) af mig angifna 
cjvalitativa sammansättning af detta mineral, neml.: titansyra, 
tantalsvra, zirkonjord, ytterjord, jernoxidul, uranoxidul (eller 
oxid) samt ceroxidul, måste den rättelse göras, att man må¬ 
ste sätta niobsyra och pelopsvra i stället för tantalsyra. 
Polykras och Euxenit hafva mycket lika kristallformer. 
Båda kristallisera uti det rhombiska systemet samt uti pris- 
mer af nära 140°, hvilka äro tillspetsade af en pyramid, 
hvars trubbiga sidokanter göra med hvarandra en vinkel af 
nära 152°. En större Euxenitkristall , som jag eger, företer 
combination 
v — 
P. cc P. x Px.mPx (sannolikt 2P x ). 
På Polykras-kristallerna bruka dessutom andra planer före¬ 
komma, isynnerhet xPx, äfvensom ock P*. Båda mine¬ 
ralierna öfverensstämma mindre fullkomligt uti färg, streck, 
hårdhet, glans och egentlig vigt. Under det att Euxenitens 
eg. vigt är 4,60— 4,76 är Polykrasens 5,09—5,12. Till denna 
skiljaktighet kommer dessutom Polykrasens zirkonjordshalt, af 
hvilken beståndsdel icke något spår förefinnes uti Euxeniten. 
Det oaktadt utgöra dessa skiljaktigheter icke några större 
olikheter, och förklaras lätt igenom det qvantitatift skiljaktiga 
förekommandet af isomera ämnen uti båda mineralierna. 
Euxenitens och Polvkrasens kristallform och sammansätt- 
ti 
ning förhålla sig till hvarandra som Niobiten (Columbiten) och 
Samarskiten, Enligt G. Rose, Dana och Auerback är den 
