£70 
nidulantia, poro pertusa, ascos sporis quattuor refertos e pariete in 
centrum spectantes nec non fila paraphysoidea 1. (in diversis indi- 
viduis) antheridia excipientia. 
Slägtena Sarcophycus och Durvillcea skiljas endast ge¬ 
nom två kännetecken, neml. Lo deruti, att thallus hos Dur¬ 
villcea, ehuru i yngre tillstånd alldeles icke, dock med till¬ 
tagande ålder inuti blir lacunoso-iriflatus; och £:do derigenom, 
att densamma hos Durvillcea är palmati-fissus, hos Sarcophy¬ 
cus åter pinnatus; d. v. s. i afseende på thalli utveckling står 
Durvillcea i samma förhållande till Sarcophycus som Laminaria 
digitata eller L. pallida till L. buccinalis eller L. radiata. 
Hvad de tvenne förstnämda, neml. L, digitata och L. pcdlida 
angår, så äro de i yngre tillstånd (6—-1 £ tum långa) alldeles 
odelade, nien blifva slutligen palmati-fissa på det sätt, att 
thallus uppflikas från toppen mot basen. Att saken äfven 
hos Durvillcea sålunda försiggår vågar jag ingalunda påstå. 
Det minsta exemplar jag eger af Durvillcea är y finger långt. 
Stipes är hos detsamma temligen utvecklad och direkte från 
spetsen af denna utskjuta 5 enkla flikar. 'Det ser derföre 
verkligen så ut som om en uppflikning af thallus ingalunda 
kunde komma i fråga; segmenta måste direkte utvexa, hvil¬ 
ket också större och normalt utvecklade exemplar synas be¬ 
styrka, ehuru yngre, ännu icke lacunoso-inflata (Halymenia 
ineurvata v. Suhr.), i hög grad erinra om thalli uppflikning 
hos Laminaria digitata. Utvecklingssättet blir dock hos båda 
slägtena högst olikt, och att just detta bör i främsta rummet 
afses vid uppgörandet af slägtkarakterer i allmänhet, derom 
är jag så mycket fastare öfvertygad, som den dag ej torde 
vara långt aflägsen, då inom hvarje familj bland Phyceerne 
slägtbyggnaden skall uppföras på den enda vetenskapliga 
grundvalen — den morphologiska utvecklingens, i stället för 
att, såsom nu oftast sker, fotas på — celluler. Hvarthän 
detta senare slutligen skall leda, kunna Kutzings arbeten intyga. 
Uti Archives du Muséum tom. II. har Decaisne gifvit en 
förträfflig analys af Durvillcece fructification. Likväl undföll 
