neskets Indgriben. Under mine Ophold i Brasilien har jeg hereist 
anseelige Campostrækniuger, der tildeels udgjore en 5 om end kun 
mindre Deel af dem, Dr. Lund gjennemvandrede tyve Aar tid¬ 
ligere, og medens jeg med Glæde anerkjender, hvormegen Be¬ 
læring jeg skylder hans treffende og skarpsindige Fremstilling, 
maa jeg dog tillige tilstaae, at det, alt som jeg blev mere for¬ 
trolig med disse Egnes Vegetationsforhold , er forekommet mig, 
al Lund maaskee har drevet vel vidt Consequentserne af Menneskets 
Indflydelse paa Camposvegctationen og antaget en stbrre Forandring 
af denne gjennem Tidernes Lob end der virkelig har fundet Sted. 
Det er i denne Anledning jeg vil tillade mig at fremsætte nogle 
faa Bemærkninger, naar jeg forsi ved en flygtig Skildring har 
gjenkaldt i den ærede Forsamlings Erindring Billedet af de bra¬ 
silianske Campos*), hvorved rigtignok nærmest svæve mig for 
Tanken de, som jeg selv har besdgt i Provindsen Minas; men 
fra disse afvige de i Goyaz ikke i noget Væsenligt og de i San 
Paulo neppe uden i et enkelt Punkt, der senere vil blive om¬ 
talt nærmere. 
Serra da Mantiqueira og dens Forlængelse Serra do Espin- 
haco dele Provindsen Minas i tvende uligestore Dele, af hvilke 
den mindre, dstlige, der er eller tidligere har været bevoxet med 
en stor sammenhængende Urskov, er fuld af steile Bjerge og 
*) Man vil af den følgende Skildring see, at det er vanskeligt at gjengive 
det Begreb, Brasilianeren forbinder med Benævnelsen Campos, ved no¬ 
get dansk Ord. Campos cre de snart med en lav, mere eller mindre 
aaben Træ- eller Busk-Vegetation snart endog kun med Græs og lave 
Urter bevoxede Egne, i Modsætning til den med store, tætte, sammenhæn¬ 
gende Hoiskove beklædte Deel af Landet, hvilken sidste i Brasilien kaldes 
„a mala” eller „as matas 11 . Naar Mineiroen fra Campos - Egnene med 
sin Muuldyr-Caravane drager ned til Hovedstaden og efter at have pas¬ 
seret Serra da Mantiqueira bellæder Urskovsegnen, siger han atvære 
kommen ind i n a mala do Rio 11 og mener hermed hele det oprindeligt 
med „Malo virgem” begroede Gebeet, uanseet at Urskoven mange Steder 
forlængst er afldst af secundære Skove (Capoeira og Capoeirao), eller 
disse endog allerede igjen fortrængte af de saakaldte konstige Campos, 
af golde Sida- eller Bregne-lieder. 
