70 
Torke, saa at Serraderne i Slutningen af denne Periode have et 
forlorret vissent og trist Udseende. 
Det er imidlertid ikke allevegne, at Campos-Vegetationen optræder 
under Formen af Serrados; naar disse blive stedse aabnere og tyn¬ 
dere, indtil der endeligen kun findes spredte enligt staaendeTræer, 
eller naar endogsaa disse og de storre Buske forsvinde, og kun Halv- 
buskcne og de perer.nerende Urter i storre eller mindre Antal blive 
tilbage blandt Græsset, gaae de over i de saakaldte Campos lim¬ 
pos , Campos dcscobertos. Endelig finder sine Steder (i S. Paulo) 
ogsaa det Modsatte Sted; Serradernes Træer blive hbiere, faae 
lige, ranke Stammer og danne en virkelig om end stedse endnu 
lav Skov, Campos - Skoven, Brasilianernes saakaldte Catanduva. 
Disse ere de tre Former, hvorunder Camposvegelationen viser 
sig; for imidlertid at fuldslændiggjdrc Billedet afMellembrasiliens 
Campos slaaer det endnu tilbage med et Par Ord at omtale den 
Bolle, den virkelige ,,Mato” (Urskov) spiller i disse Egne (fra hvilke 
den jo, som alt bemærket, ikke er ganske udelukket), og det saa 
meget mere, som den, om ogsaa mindre betydelig i Udstrækning, 
dog afgiver Betingelsen for Camposegnenes Beboelse; thi baade 
Serrader og Græs-Campos tjene hidtil ene og alene til Græs¬ 
gange, og Agerdyrkningen er udelukkende indskrænket til Skov- 
beira’cu (llancornia speeiosa) har hjemme, hvis Frugt (Mangaba) horer 
til de allerfortrinligste, som Brasilien frembringer. 
Naar endelig Burmeister troer, at Navnet Catinga skulde hidrore fra 
en ejendommelig bugt ved dc saaledes kaldte Skove (S. 403), saa er han 
ligesaa meget paa Vildspor, som et andet Sted i sin Reise. hvor han me¬ 
ner, at Guldminen „Saco * 1 ’ nu bærer ,,den zu ilirer eleganlen Erschci- 
nung passendcn Namcn Florisbella’ 1 (S. 380), medens dette er Eier- 
indens og ikke Minens Navn, og troer at en anden Mine, der bærer Navnet 
bella fama (det gode Rygte), hedder (med et fransk Navn?) ,, Belle- 
femme" \ Hans Forklaring er saa meget besynderligere, som han selv 
i en Note efter St. Hilaire angiver Betydningen af Ordet ,,Catinga”, 
der tilhorer Tupisprogct og er sammensat af Ca (Træ, Skov) og tinga 
(hvid); Navnet fremhæver saaledes meget heldigt Catingaskovens Ejen¬ 
dommelighed og afgiver et nyt Exempel paa de trelfende Benævnelser, 
den brasilianske Vilde saa ofte forstod at tildele den ham omgivende 
Natur. 
