35 
Afdeling af Juglandecrne (Engelhardtieae), som hidtil kun har 
været kjendl fra Indien og de indiske Oer, hvor de i en vis Re¬ 
gion især paa Java optræde som de hoieste og anseligste Træ¬ 
former. Det for Juglandeerne meget charakteristiske Forhold, at 
Frugten forneden er firrummet, men foroven enrummet, og at 
et Fro udfylder alle 4 ufuldstændig adskilte Rum, opnaaer hos 
Oreomunnea sit Maximum, idet ikke blot de 4 Rum næsten ere 
fuldstændig adskilte, saa at de kun foroven ere forenede ved en 
lille Aabning, men disse Rum ere atter ved halve Skillevægge 
aldeelte hvert i 3 ufuldstændige Rum, saa at det ene Fro her 
nedsender sine store bugtede Frdblade i ikke mindre end 12 
mere eller mindre fuldstændig adskilte Rum. Denne Slægt ad¬ 
skiller sig desuden fra Engelhardtia ved Bægerfligenes og Arrets 
Form, ved den tykke harpixholdige Froskal og ved Hylsterets Be¬ 
skaffenhed, i hvilken Henseende den har en paafaldende Lighed 
med Dipteroearpus. 
Af Valnodfamilien var endnu for faa Aar siden ikke nogen 
Art kjendt i Amerika syd for de nordamerikanske Fristater, uag¬ 
tet talrige Arter af Slægterne Juglans og Carya der spille en saa 
vigtig Rolle, at Hickorytræerne (især Carya tomentosa) be¬ 
tragtes som de mest nationale af alle Træformer og ved Nalio- 
nalfesterne benyttes til deri at plante Unionens Stjernedag. Fdrst 
ved Liebmanns Reise i Mexico bleve to Arter bekjendte fra dette 
Land, begge henhorende til de to Slægter, som i Nordamerika 
repræsentere Familien, nemlig Juglans pyriformis Licbm. og Carya 
telraptera Liebm. mellem 17°—19° n. Br. Ved den i det Fore- 
gaaende beskrevne Art udvides denne Families Udbredningsphære 
til 9—10° n. Br., hvor den hoie Vulkankjæde, som i Costa Rica 
gaaer tvers igjennem Landet betegner den sydligste Grændselinie for 
mange af de Planteformer, der ere charakteristiske for den nordlige 
Hemisphære. Da Java i physisk-geographisk Henseende frem- 
byder mange Analogier med Centralamerika, saa er det ikke uden 
*) See Nat. For. vid. Med. 1850 p. 50. 
3 * 
