10 
næsten naae hen til den folgende Række. Farven er nu graa med 
svage lysere og mdrkere Tegninger. 
De 3 Exemplarer i Universitetsmuseet — af hvilke det stor- 
ste har et Skivetvermaal at 12 mm og en Armlængde af 50 mm — 
hidrore fra den Greve Yoldi forhen tilhorende Samling. Deres 
r Findested er ubekjendt, muligvis Vestindien. Fra Ophiopeza fal- 
lax Peters (Archiv flir Naturgeschichtc, XVIII. S. 84) afvige de 
ved Antallet af Mundpapiller og Armpigge og ved Rygpladernes 
forskjellige Form. 
3. Ophiomyxa Miill. Trosch. 
7. Oph. caribæa Orstd. Ltk. 
Skivehuden er blod og nogen. Mundpapillerne og Tænderne 
ere brede og flade og i Randen delte i 3—5 skarpe og haarde 
Spidser. Armene ere 4 Gange saa lange som Skiven er bred, 
smallere og mere hvælvede paa Ryggen end hos Ophiomyxa pen¬ 
tagona, beklædte af en blod Hud og bære 4—5 korte, lige lange, 
ru Pigge, der tiltage i Tykkelse fra den underste til den overste. 
Farven er skidengul uden Aftegning. Storreisen: Skivetvermaal 
18 mra , Armlængde 83 fflm . — St. Croix , 5 Favne Vand (Orsted). 
Fra Middelhavets nærbeslægtede Art afviger den vestindiske 
ved et forskjelligt Gjennemsnit af Armene (der hos Oph. penta¬ 
gona ere mere brede og tlade), ved sin eensartede Farve uden Pletter 
eller Bælter, og ved at Randen af Tænderne og Mundpapillerne 
hos Oph. pentagona er delt i mange flere og meget finere Takker. 
4. Ophiolepis Miill. Trosch. 
(med Fradrag af Slægterne Op hiur a, Ophiocten , Amphiura og 
Ophiopholis (see 1ste Bidrag) samt af Ophiaclis (see Side 12). 
Oph. Januarii Ltk. Skiven er rosetformig beklædt med tag¬ 
lagte Skjæl, mellem hvilke de ægformige fordybede Radialskjolde 
ikke falde meget i Oinene. Grændsen mellem Skiven og Armene 
er ikke skarp. Skivens Underside er dækket af smaa Skjæl. Mund- 
