4 L 
smudsigt guult Baand over Skinnebenene der, hvor Fjærbeklæd- 
ningen horte op. 
Naar Prindsen af Wied*) og Burmeister**) og i den 
nyeste Tid selv Sclater***) sige, at Midten af Bugen hos denne 
Art er hvid eller hvidplettet paa Grund af, at Fjærene her have 
brede hvide Rande og Spidser, da viser dette kun, at ingen af 
dem har havt fuldkommen udfarvede Exemplarer for sig; thi 
hos den ret gamle Fugl, og det ligesaavel hos Hunnen som hos 
Hannen, er Bugen ganske eensfarvet sortegraa. 
40 (29). Porphyrio martinicus (L.). 
Brasil. Frango d’agoa de sambambaia. 
Er fuldkommen ligesaa almindelig i Camposegnene som i 
Urskovsgebetet; den vælger navnlig Moradser, bevoxede med 
Bregner, eller stillestaaende Vande, tæt omgivne af Ror, Siv og 
andre Vandplanter, til Opholdssted, og skjuler sig, naar den for- 
folges, i denne tætte Vegetation; ogsaa sætter den sig olte til 
Hvile i Træerne. 
Hos den gamle Fugl er Iris rodbruun; Næbspidsen svovlguul, 
den dvrige Deel af Næbet levende blodrod, Pandepladen graa- 
agtig blaa, Fodderne voxgule. Hos den meget unge Fugl er 
Iris kastaniebruun; Næbet viser ikke mindste Spor til de smukke 
Farver, der senere pryde det, men Overnæbet er bruunt med en 
lysere olivengron Spids, Undernæbet olivengront med Undta¬ 
gelse af et lille lysebruunt Stykke nærmest Roden, og Pande¬ 
pladen har samme brune Farve som Overnæbet. Fodderne ere 
lyst olivengronne. 
Den meget muskulose Mave finder man sædvanlig fyldt med 
Fro, eller deels med Fro, deels med Insekter. 
*) Beitråge zur Naturgesch. von Brasilien. 4ter Th., 2te Abth., S. 809. 
**) Syst. Uebers. 3ter Th., S. 389. 
***) Proc. Z. S. of London 1868, S. 462. 
