56 
et Par ved Lagoa Santa, og sammesteds har ogsaa Burmeister 
faaet et Exemplar i Juni 1851. 
Ifolge Lunds Optegnelser er Iris og Næbet sorte, den 
nogne Hud omkring Oiet graablaa, Benene duerode. 
Hunnen skiller sig fra Hannen navnlig derved, at Farven 
paa Undersiden er mere graalig, og de sorte Pletter paa Hovedet 
samt de iriserende, metalglindsende paa Siderne af Halsen mindre 
og mindre giindsende. 
67 (4). Chaniæpelia talpacoti (Temm.). 
Brasil. Pomba-rola. 
Overmaade almindelig i Camposegnene ligesom overalt ellers 
i hele Brasilien; opholder sig gjerne i Nærheden af Huse, selv 
inde i Smaabyerne, og sees ofte navnlig henad Aften at gaae 
omkring paa Veiene i smaa Selskaber, der bestaae af 5 til 6 
Individer. 
Synes at yngle adskillige Gange aarlig; thi endnu i Begyn¬ 
delsen af Mai har jeg i Lagoa Santa faaet Exemplarer, hos hvilke 
jeg fandt næsten modne Æg eller meget store Sædstokke. Hos 
den levende Fugl er Iris graaguul, Oielaagets Rand blegguul, den 
ovrige Oiet omgivende nogne Hud violet, Næbet sort og Benene 
af en lys karminrod Farve. 
68 (5). Chaniæpelia griseola (Spix). 
Hverken Dr. Lund eller jeg har truffet denne Art, og jeg 
betvivler hoiligt, at den forekommer i den nærmeste Omegn af 
Lagoa Santa, men da den forekommer i Paraguay og af Spix 
er iagttaget i Amazonflodens Gebeet, er det rimeligt nok, at den 
ogsaa tilhorer ialfald den vestligste Deel af det Gebeet, som 
Talen er om her. Burmeister anforer den som en Beboer 
„af Camposgebetet i det Indre af Brasilien^ *), og dette er den 
nærmeste Grund, hvorfor den optages her; men selv har han 
*) Syst. Uebers. III, S. 296. 
