18 
Lund har den 23de Januar 1841 ved Lagoa Santa faaet en 
Duununge, som kun var 2T. 9 L. lang, og som han i sine Op¬ 
tegnelser beskriver som folger: „Oven sort med graae Længde¬ 
striber, nedenunder hvidagtig med sorte Længdestriber paa Halsen, 
af hvilke især en er bred og nedentil næsten forener sig til et 
Slags Brystbælte med den tilsvarende fra den anden Side. w Frem¬ 
deles har jeg selv den 20de August 1847 ved Lagoa dos Pitos 
skudt 2 Unger, der allerede vare 6 3 /4 T. lange, men dog endnu 
svommede om i Selskab med deres Forældre, af hvilke Hannen 
blev dræbt i samme Skud som Ungerne. Fuglen maa altsaa yngle 
mindst to Gange og den sidste Gang rimeligviis lige ved Regn¬ 
tidens Ophor. Hos den nysnævnte Han havde Kjonsredskaberne 
allerede paany begyndt at udvikle sig. Hos de den 20de Aug. 
skudte Unger vare de graae Striber paa Ryggen forsvundne, 
skjondt de endnu tildeels havde Duundragten. 
2. Podilymbtis poriiceps (L.)? 
Brasil. Mergulhao cacador. 
Foruden P. dominicus forekommer der i Composegnene, selv 
ved ganske smaa Kjær og Damme, endnu en anden, omtrent 
dobbelt saa stor Silkeand, som jeg anseer for ovennævnte over 
en stor Deel af Brasilien udbredte Art. Jeg har enkelte Gange 
selv seet den, men ikke været saa heldig at skyde den; derimod 
seer jeg af Dr. Lunds Notitser, at han den 12te Jan. 1838 har 
faaet en Han med middelmaadigt udviklede Kjonsorganer fra et 
Morads, Vargem comprida kaldet, ikke langt fra Sumidouro. 
Dette Exemplar er imidlertid ikke blevet opbevaret, og jeg maa 
derfor lade det henstaae, om Bestemmelsen er rigtig eller om 
det muligviis kunde være den sydlige Podihjmbus antarcticus 
(Less.), som Lund har havt for sig, eller om endelig maaskee 
baade denne sidstnævnte Art og Podilymbus podiceps forekomme 
i disse Egne. 
