85 
121 (12). Chrysotis aestiva (Lath.). 
BrasiL Papagaio verdadeiro. 
En Chrysotis -Art er meget almindelig i Camposegnene; 
vel forekommer den neppe i den umiddelbare Omegn af Lagoa 
Santa, ja neppe engang ved Sete Lagoas; derimod træffer man 
den i Mængde længere Vest paa i Cerraderne mellem Curvelo 
og Rio de Francisco. Da jeg i Slutningen af October 1855 kom 
igjennem disse Egne, traf jeg de gamle Fugle flyvende om med 
deres Unger, som endnu boede sammen med Forældrene i de 
Træhuller, i hvilke de vare bievne udklækkede, og ifolge Lunds 
Iagttagelser komme Ungerne i August ud af Ægene. Beboerne 
holde den gjerne tam, og den fanges derfor i Mængde levende; 
det var et ikke sjeldent Syn i den omtalte Egn, naar jeg modte 
en belæsset Muuldyrtrop, da ovenpaa Dyrenes Ladninger at see 
een eller to fastlænkede Papegoier, som Driverne forte med sig 
for at sælge dem paa Steder, hvor Fuglen er sjelden. Desværre 
forsomte jeg dengang at skyde nogle Exemplarer, og efterat jeg 
havde forladt denne Egn, fik jeg ikke senere Leilighed til at 
skaffe mig denne Papegoie; da jeg saaledes ikke har kunnet 
undersøge den nærmere, og da flere brasilianske Chrysotis- 
Arter staae hinanden meget nær, vover jeg ikke selv ud af Hu¬ 
kommelsen at afgjore, hvad Art det har været. Naar jeg derfor 
opforer den under Navn af C. æstiva (Lath.), folger jeg kun 
ældre Angivelser, ifolge hvilke det er denne Art og ikke C. ama- 
zonicus , som er udbredt over de indre Campoer*). 
*) Chrysotis vinacea (Pr. Max.) har hverken Lund eller jeg truffet i Cam- 
posegnene; heller ikke Burmeister har faaet den der, og jeg veed 
ikke, hvorpaa han stotter sin Angivelse, at den skal være hyppigere 
i de indre Camposegne end i Brasiliens Kystregion. Jeg troer, at 
den slet ikke forekommer i Camposegnene i Minas Geraes, hvorimod 
jeg af Lunds Optegnelser seer, at han i 1828 har truffet den yderst 
almindelig i Neu Freiburg, hvor den lever i Flokke og kaldes »Papagaio 
Crau-Crau«; den 20de November traf Lund der tre flygge Unger i et 
Hul i et saakaldt Cedertræ (Cedrela odorata). Den blev dengang sfærkt 
efterstræbt, deels fordi den skattedes som en behagelig Spise, deels 
