98 
dens Stemme lyde fra Smaaskovene; dens Sang bestaaer i et Par 
ret behagelige, klagende Toner, der gjentages uden Forandring, og 
som meget passende gjengives ved de to portugisiske Ord, hvor¬ 
med Fuglen kaldes i Brasilien. I Cerraderne findes den aldrig. 
Den nogne Hud omkring diet er gron, Iris lysebruun, 
Overnæbet bruunligt, Undernæbet guulagtigt hvidt, Fodderne 
bruungraae. 
Fældingen synes at foregaae noget uregelmæssigt; en Han, 
som jeg skjod den 4de October 1850 ved Cerca grande i Nær¬ 
heden af Sumidouro, havde endnu lutter gamle, afblegede og 
stærkt slidte Fjær, hvorimod et andet Exemplar, som jeg fik 
sammesteds to Dage senere, havde fuldendt Fældingen og var 
ifort en særdeles smuk og ganske frisk Dragt. 
Hos Exemplarer, skudte i Tiden fra Marts til langt ind i 
August Maaned, har jeg stedse fundet Kjonsorganerne langt til¬ 
bage i Udvikling; hos de tvende i Begyndelsen af October skudte 
Exemplarer forsomte jeg desværre at eftersee Kjonsorganerne, 
og i Aarets ovrige Maaneder har jeg tilfældigviis ingen Exemplarer 
erholdt. 
Dens Næring bestaaer i Insekter, og man finder hyppigt 
Maven indvendigt besat med Haar, paa samme Maade som hos 
„Anu branco tt . 
145 (36). Diplopterus galeritus (III.). 
Brasil. Sassi. 
Forekommer temmelig hyppigt. 
Iris bruunguul, Næbet guligt hvidt med sortebruun Spids, 
Benene lyst violetagtig graae. 
Dens Fode er hovedsagelig Insekter (især Græshopper), men 
tildeels ogsaa Fro. Jeg har aldrig hos denne Gjog fundet Maven 
besat med Haar indvendigt. Sit brasilianske Navn har den 
faaet af sin Sang, der omtrent lyder som Sa—si; i Omegnen af 
Lagoa Santa hedder det, at man kan vente Regn, naar den 
synger. 
