108 
næsten sortegronne Spidser; de ovrige hvide og i deres Midte 
forsynede med et skjævt sort Tværbaand. 
Den ganske unge Han kan udvendig ikke skjelnes fra 
Hun nen. 
162 (53). Heliothrix auriculatus (Licht.). 
Denne Art er sjelden i de her omtalte Egne; den er und- 
gaaet Lunds Opmærksomhed, og jeg har kun faaet to Exem- 
plarer, begge skudte i Omegnen af Sete Lagoas, det ene i 1851, 
det andet i 1855. Hos begge er Striben under Oiet eensformig 
sort i sin hele Længde, hele Undersiden lige til Undernæbet hvid 
med matte gronlige Smaapletter paa Bryst og Hals; Halen er 
lang, de fire midterste Styrere lige lange, sorte med et blaagront 
Metalskjær, de tre ydre paa hver Side stærkt aftagende i Længde 
indbyrdes, hvide med et skraat sorteblaat Tværbaand. — De ere 
saaledes begge i den Dragt, som efter Goulds Mening tilhorer 
den unge Han, men desværre har jeg ikke havt nogen af dem 
for mig i frisk Tilstand og har saaledes ikke ved directe Under- 
sdgelse kunnet forvisse mig om Kjonnet. Jeg beklager saameget 
mere ikke at have havt bedre Leilighed til paa Stedet at studere 
denne Art i dens forskjellige Kjbns- og Aldersdragter, som der 
ganske vist trænges til nye Oplysninger paa Grund af de mod¬ 
stridende Anskuelser, som selv i den seneste Tid ere fremsatte 
derom, saavel for denne Arts som for den nærstaaende H. auritas 
Vedkommende. 
Gould*) er af den Mening, at kun den gamle Han (og 
selv den maaskee kun i Parringstiden) besidder de giindsende 
violette Fjær paa Siderne af Halsen; at det kun er hos den, at 
den guldglindsende gronne Hage med de fra den udgaaende Striber 
findes, og at det endelig kun er den, hos hvilken Halen er kort 
afrundet, og hos hvilken de tre ydre Sidestyrere ere sneehvide, 
hvorimod Hunnen aldrig skal faae de omtalte Prydelser paa 
*) A Monograph of the Trochilidæ. Part VI. London 1853. 
