121 
mindre rene Farver end den gamle, men hvad der dog især ud¬ 
mærker den er det betydelig kortere Næb. Iris er lyseguul; en 
enkelt Gang vil Lund imidlertid have fundet den levende kastanie- 
bruun. Fodderne ere olivenbrune. 
187 (78). Monasa torquata (Hahn) 
er ikke mindre hyppig end den foregaaende Art, med hvilken 
den for en stor Deel har Naturel og Levemaade tilfælles. Dens 
Udbredning synes ikke at strække sig saa langt Vest paa som 
hiins, ialfald er den i Listen over de afNatterer samlede Fugle 
kun anfort fra Provindserne Rio de Jarieiro og Sao Paulo, men 
ikke fra Goyaz eller Mato Grosso*). 
Hos den levende Fugl er Iris morkerod og Fodderne lyst 
gronagtig-graae, men ikke sorte, saaledes som Burmeister 
siger**). Da jeg ikke finder Noget anfort hos Forfatterne om 
dens Redebygning, skal jeg dog anfore, at jeg gjentagne Gange i 
Brasilien har hort Beboerne forsikkre, at den graver sig dybe 
horizontale Huller ind i Grofter og Brinke og lægger sine Æg i 
Bunden af dem, en Angivelse, som jeg troer saameget mere at 
turde antage for rigtig, som Prindsen afWied og Hr. C. Buler 
har iagttaget, at en beslægtet Fugl, Chcliduptera tenebrosa ogsaa 
lægger sine Æg i dybe Huller eller Ror i Sandet***). Selv har 
jeg dog aldrig fundet Reder. 
J8S (79). Monasa rubecula (Spix). 
Denne Art har en overordentlig stor Udbredning, idet Nat¬ 
te rer har truffet den ikke blot i Goyaz, men endog heelt oppe 
i Omegnen af Marabilanas ved Bredden af Rio Negro, ligesom 
den er truffet ved Amazonfioden af Wallace. I de her omtalte 
Camposegne er den dog ikke hyppig; jeg selv har ikke hjem- 
*) Pelzeln, A. v.: zar Ornithologie Brasiliens I, S. 23. 
**) System. Uebers. 2, S. 291. 
***) Maxi mi lian, Prinz zu Wied, Beitråge zur Naturgeschichte von 
Brasilien, IV Bd. 1ste Abth. S. 376. — Enler, C.: Beitråge zur Na- 
turgesch. d. Vog. Bras. II. i Journ. f. Ornithol. f. 1867, S. 221. 
