163 
Rakler næsten siddende (o: udgaa ikke fra en med Blade forsynet 
Gren). Til Hunaxene er der paa den Tid, Hanraklerne saaledes 
ere skredne temmelig langt frem i deres Udvikling, endnu ikke 
Spor; de anlægges forst samme Aar, som Befrugtningen foregaaer, 
og dannes af den store Endeknop, som sidder i Spidsen af det 
med hjornestillede Hanrakler forsynede Skud. Om Foraaret paa 
samme Tid, som Hanraklerne udfolde sig, skyder der af Ende¬ 
knoppen et kraftigt bladbærende Skud frem, i Enden af hvilket 
Hunblomsterstanden sidder, og hvis Væxt altsaa herved afsluttes. 
Hos Pterocarya forholder Hunaxet sig ganske anderledes. Det 
anlægges nemlig ligesom Hanraklerne Sommeren forud og sidder 
nogent Vinteren over. I Toppen af det blomsterbærende Skud 
sees om Efteraaret det unge Hunax (Fig. 1 &, Fig. 9 c), ved 
Grunden omsluttet af tre Bladanlæg og indenfor disse af tre lan¬ 
cetdannede Dækskæl (Fig. 9 b). Hvad Han- og Hunblomsterstan¬ 
denes Udvikling i Forhold til hinanden angaaer forholder Pterocarya 
sig altsaa til Juglans paa samme Maade som Alnus til Betula. 
De i Hjornet af Skuddets 3—4 overste Blade om Efteraaret 
anlagte H a n ra k 1 e r ere opadrettede, 3—4 Linier lange, ved Grun¬ 
den forsynede med tre, meget snart affaldende, trekantede eller 
lancetdannede, brune Dækskæl og bæres ligesom de vegetative 
Knopper, i hvis Sted de træde, af en kort tyk Stilk (Fig. 1 a). 
Raklerne springe ud samtidig med Bladene, men dette skeer 
forst sent, i Slutningen af Mai. De ere endnu i Begyndelsen 
opadrettede (Fig. 8 a), men blive omsider hængende og opnaa en 
Længde af fem Tommer. Dækskællenes Stilling er 13 /a 4 , og de 
ere fra forst af fæstede paa Axen paa sædvanlig Maade, men 
efterhaanden undergaa de ligesom ogsaa Hanblomsterne en For¬ 
skydning, saa al, medens disse indtage Overfladen af Stilken, sidde 
Dækskællene i Spidsen af samme (Fig. 6 a). Blomsterdækket 
har jeg altid fundet femfliget. Den forreste og yderste Flig (b) 
sidder ligeoverfor Dækbladet; væsentlig overensstemmende med 
denne i Form og Storrelse ere de to forreste af de sidestillede 
(c), medens de to bageste ere meget mindre (c); disse to ere 
