462 
værende Blomsterstand angaaer, da troer jeg ikke, at man kan 
Andet end give Guillard Ret i den af ham fremsatte, men, 
saavidt jeg veed, ikke nærmere begrundede Mening, at de danne 
en, skjævt i Bladaxlen stillet, Kvast, hvis 1ste Akse ender med 
den enlige Hun- eller Hanblomst (I), og af hvilken den vege¬ 
tative Knop og Blomsterstanden danne de to indbyrdes anti- 
drome Grene. 
For Slyngtraadens Vedkommende ere Tvivlene derimod langt 
fra loste, og Sporgsmaalet om dens Natur maa endnu betragtes 
som et aabent. Men selv om jeg her ikke skulde gjore andet 
end skarpere bestemme de Sporgsmaal, hvorom jeg troer at det 
kan dreie sig, er der dog allerede derved opnaaet noget overfor 
den store Mangfoldighed af Tydninger. 
Den oprindelige paa den endnu ungdommelige Stængelspids 
extraaxillairt fremkommende flade Vorte er sikkerlig en Knop; 
i enkelte Tilfælde (ved den enarmede Slyngtraad) anlægges kun 
eet Blad, der undertiden udvikles, saa at det næsten skjuler hele 
Væxtkeglen under sig (der var vel dem, der vilde ansee det for 
terminalt), undertiden tydeligt nok ikke har hele Væxtspidsen 
til Basis, men lader denne udvikle endnu nogle Rudimenter af 
andre Slyngtraade eller omdannede Blade, og endelig i andre Til¬ 
fælde virkeligt udvikler disse og udvikler dem efter en Spiral. 
At de smaa Arme paa en fleerarmet Slyngtraad maa opfattes som 
Blade og ikke som kjodlose Bladribber i et haandribbet Blad 
sees af deres Spira 1 sLilling; den Hypothese kunde vel ogsaa op¬ 
stilles, at de vare Grene uden Stotteblade, men den kan ikke 
ret bringes i Samklang med det Forhold, hvori Hovedslyngtraaden 
staaer til de andre. 
Man vil hertil maaskee indvende, at det forste Blad paa 
denne Biknop vender fremad, og mene, at det er naturligere at 
betragte den enarmede Slyngtraad eller Hovedarmen (S') i den 
fleerarmede som et Blad, der i sin Axel slutter en mere eller 
mindre udviklet Knop; i nogle Tilfælde (den fleerarmede Slyng¬ 
traad) frembringer denne da ikke blot flere spiralstillede Blade, 
