464 
nemlig som forrykket og Tyngdepunktet lagt til den Side, til 
hvilken den opstigende Spiral gaaer, hvilken Side i det Hele er 
den kraftigere. — Mod denne Anskuelse taler det, at dette Knop- 
kimblad i saa Fald ikke blot skulde stotte een Knop, nemlig 
den vegetative, men ogsaa en Tillægsknop nedenfor den, nemlig 
den, der udvikler alle de andre Arme paa Slyngtraaden, og al 
denne sidste Knop saa skulde forskydes ud paa sit S totteblad. 
Dernæst taler Udviklingshistorien mod den ; endskjondt Udviklings¬ 
historier paa mange Steder lede vild og maa benyttes med 
Kritik, vil jeg dog her fremhæve, hvad alt er sagt, at den Celle¬ 
masse, af hvilken Hovedslyngtraaden og alle de andre Arme i 
den fleerarmede Slyngtraad udvikles, ofte anlægges saa tydeligt 
skilt fra Axelknoppen og saa udpræget som selvstændig Nydan¬ 
nelse, at man intet Oieblik kan fristes til at ansee den for at 
have noget med hin at bestille. 
Paa mit nuværende Standpunkt forekommer det mig altsaa 
sandsynligst, at Slyngtraaden er en extraaxillair Green, og dens 
enkelte Arme Blade. Jeg skulde ikke have forsogt al foroge det 
nuværende Ufore af Fortolkninger af dette Organ eller foie et 
Bidrag til den alt existerende Litteratur, hvis jeg ikke havde 
troet at kunne præcisere Sporgsmaalet ved at give nogle paa 
samvittighedsfulde og, som jeg troer, rigtige Iagttagelser af 
Ivjendsgjerningerne stottede Resultater, hvilket efter min Forme¬ 
ning ikke har været Tilfældet med alle hidtidige Bearbeidere af 
denne Sag. 
I de nedenfor slaaende Diagrammer betegner F et Blad paa 
det relative Hovedskud; I Endeblomsten i Bladets axillaire Kvast; 
A den vegetative Green og B den blomstrende Green eller Blomster¬ 
standen. 1, 2, 3 . . . i hin de forste tre Blade, i denne de 
forste tre Blomster. S' er Hovedarmen i Slyngtraaden; 2, 3, 4 
o. s. v. de andre Arme i denne. Ved Pilen nedenfor F antydes 
Hovedskuddets, ved de andre den vegetative og den blom¬ 
strende Greens Spiraler. De smaa Kryds ved Bladene i A be¬ 
tegne Slyngtraadenes Pladser. 
