219 
man sagde mig, vare heriblandt fundne Stammer af en Fods 
Gjennemsnit. 
De overste Lag af Kalkluffen kjender jeg kun af nogle smaa 
Gravninger, som jeg lod udfore paa det for omtalte Rectorvænge. 
1. Her laa overst: Muld 2 Fod. 
2. Derunder et guulgraat, merge 1 agtigt, lost Lag, 
som undertiden indeholdt smaa Stykker fastere Kalktuf, omtrent 
1 /o Fod. Paa eet Punkt var dette Lag meget rigt paa Conchylier, 
saa at jeg her har samlet de fleste Conchylier, som jeg kjender 
fra denne Dannelse; paa Jet andet Punkt, kun en halv Snees 
Alen fra hiint, fandt jeg derimod slet ingen. 
3. Derunder lyseguul, blæret Kalktuf l 1 /^—2 Fod. 
4. Derunder igjen et graaligt^ noget mergelagtigt 
Lag af 1 Fods Mægtighed. Heri fandtes meget leerrige Striber 
af gronlig Farve og 1 /4 Tommes Tykkelse, og ligeledes tynde 
sorte Striber af organisk Oprindelse. 
5. Derunder igjen egentlig Kalktuf. 
Dybere gravede jeg ikke, men de nedre Lag kjender jeg af 
nogle smaa Gjennemsnit, fremkomne ved de for omtalte Grav¬ 
ninger under og umiddelbart ved Vandkuuranstalten. Det er 
Kalktuf af ganske forskjellig Fasthed og af hvid og guul Farve; 
ofte syntes Kalktuffen at være okkerbruun, men hvor jeg under- 
sogte Forholdet nærmere, viste det sig altid, at Kalktuffen selv 
havde en lys Farve, men at dens talrige Huulheder vare be¬ 
klædte med en bruun, jordagtig Substants (Jernokker), og 
paa enhver Overflade beherskede den morkere Farve den lyse. 
Naar man nu betragtede et lodret Gjennemsnit, saae man disse 
Farver idelig vexle med hverandre. Stundom viste sig paa den 
lysegule Grund temmelig regelmæssige, bolgede Linier af bruun 
Farve; Afstanden mellem de brune Linier var forskjellig, under¬ 
tiden knap 1 T., undertiden i 1 [2 T., undertiden 3 T.; omstaaende 
Figur er en Afbildning af det Gjennemsnit, der viste de regelmæs¬ 
sigste Linier; dels Retning var 6.—V. Andre Steder afvexlede 
■ .. '. w J ■, ■ ■ • • „ • 1 t ‘ . 
Farverne mere i flammede Tegninger; men betragtede man et 
