223 
4. Derunder Kalk tuf, omtrent 6 Fod. Den var temmelig 
fast, lyseguul med brune Striber, der for diet omtrent vare 
vandrette. Den brune Farve hidrorte her, som i Almindelighed, 
derfra, at Huulhedernes Vægge vare overtrukne med Jerntveilte- 
Hydrat. Omtrent 4 Fod under den fdrste Manganstribe fandtes 
en anden, og Kalktuffen var her meget fast. 
Nedenfor kunde man Intet see. 
Den under 3 omtalte Manganstribe var efter min Mening 
en Gang; dens Lob var svagt bolget og ikke ganske overeens- 
stemrnende med Striberne i den gule Tuf nedenunder; dens 
Mægtighed var i Gjennemsnit J /2 Tomme; et Sted syntes dens 
Mægtighed storre, 3—6 Tommer, men ved nærmere Undersøgelse 
viste det sig, at det her var hvid Kalktuf, hvis Huulheder vare 
beklædte med Mangan. 
Da Forchhammer mange Aar tidligere besogte dette Sted, 
iagttog han et mærkeligt Leiringsforhold, hvortil jeg intet Til¬ 
svarende har seet i nogen af de Kalktufdannelser, som jeg har 
undersogt. Forchhammers Ord ere folgende: „Ved Vinter¬ 
mollerne i Sonnerup Sogn er der afsat et meget mægtigt Lag af 
Kildekalk, som er fuld af Land- og Ferskvandssnegle, som altsaa 
maa være afsat paa Landjorden, eller i rindende Ferskvand. 
Paa denne Kildekalk ligger et Lag af sort Jord med knuste 
Skaller af Mytilus edulis og Litorina litorea ; det er det oven¬ 
anførte Tanglag, altsaa en Saltvandsdannelse, som nu ligger en 
Fjerdingvei fra Stranden, men dette Saltvandslag er dækket af 
et nyt, endskjondt ikke meget mægtigt Lag af Ferskvandskalk“ ! ). 
Ved senere Undersøgelser kom Leirecomiteen (Forchhammer, 
Steenstrup og Worsaae) til det Resultat, at Forholdet ved 
Vintermollerne ikke er af samme Natur som ved Kattingeværk 
og Langtvedfærge, hvormed det tidligere blev sammenlignet; paa 
disse sidste Steder ere Muslinglagene Minder om Urfolkene 2 ). 
Oversigt over Vidensk. Selsk. Forhandlinger, 1848, S. 68—69. 
a ) Oversigt o. s. v., 1851, S. 205. 
15 
