229 
Graven stod fuld af Vand, saa al jeg aldeles Intet kunde see 
af de geognostiske Forhold. Efter hvad man sagde mig, havde 
Kalken vel en Mægtighed af omtrent 3 Fod og var dækket af 
henved 2 1 /« Fod sort Jord. Jeg kunde blot undersoge de af 
Graven opkastede Stykker. Der fandtes her to Slags Kalk: en 
ganske los, guulhvid, og en fastere, blæret, af forskjellig Farve. 
Begge Varieteter, men især den lose, vare rige paa Conchylier. 
Derimod fandt jeg kun faa Bladaftryk; dog troer jeg ikke, at 
Kalken var egentlig fattig paa Blade, men de Stykker, jeg kunde 
undersoge, vare temmelig smaa, kun af nogle faa knyttede 
Hænders Storrelse. 
U. Uaraldskjær. 
Jeg undersøgte her en Kalkgrav, kaldet Ilderholm, der laa 
omtrent 3600 Fod NV. for Haraldskjær. Efter hvad man sagde 
mig, havde Kalktuffen for dannet en kegleformet Hoi, rundt om 
hvilken der udsprang Kilder; da jeg besogte Stedet, var kun 
Randen af Hoien tilbage, idet der var gravet bort i Midten; dog 
havde man ikke gravet til Bunden. 
Paa den ostlige Side af Graven var der blottet en Væg af 
omtrent 80 Fods Længde; denne Væg dannede en concav Bue, 
og dens Retning i det Hele var NO.— SV. Paa et Sted fandt 
jeg Væggens Hoide -at være 8 Fod. Den overste Deel af Væggen, 
omtrent 3 Fod, saae noget blandet ud og syntes ikke at være 
urort. Nedenfor dette Parti fandtes den sædvanlige Afvexling af 
hvid« og okkerfarvede Lag; disse Lag vare svagt bolgede, men 
jeg kunde ikke see, at de i det Hele faldt til nogen bestemt 
\ 
Side. Man sagde mig, at Kalken i denne Deel af Graven var 
omtrent 10 Fod mægtig. 
5 Fod under Overfladen saae man nogle Ma n ga n s tri b er; 
de vare liggende, men langt uregelmæssigere end Lagene, næsten 
ganske som ved Maglekilde; omstaaende Figur er en flygtig 
Skizze af disse Striber, som jeg anseer for Gange. 
