249 
2. Rhamnus Frangula L. 
Maglekilde. 
Jeg har kun et eneste Aftryk, og dette er et Brudstykke, der 
gjengiver ikke fuldt den nedre Halvdeel af et Blad. Men dette 
Blads Nervation er meget charakteristisk. Primærnerven er meget 
stærk; Secundærnerverne udtræde under Vinkler af 40—50° og 
lobe parallelt henimod Bladranden, som de dog ikke naae, da 
hver af dem forinden anastomoserer med den ovenfor liggende 
Nerve; de fine Tertiærnerver staae omtrent lodret paa Primær¬ 
nerven (ere omtrent ,,tværlobende a ). Der er noget vist Stivt 
over Aftrykket, saa at dette ogsaa i det Habituelle minder om 
et i Efteraaret affaldet Blad af Rhamnus Frangula. Stykket er 
afbildet Tab. V, Fig. 3. 
3. Tilia parvifolia Ehrh. 
Maglekilde. Vintermbllerne. 
I det Lag af Maglekilde-Kalken, hvoraf jeg har havt de 
fleste og storste Blokke til Undersogelse, ere Aftryk af Linde¬ 
blade yderst hyppige; man seer saadanne i ethvert Haandstykke, 
og Stenen er paa Grund af de mange Huulheder, som ere frem¬ 
bragte ved denne Bladrigdom, temmelig vanskelig al bearbeide; 
den Gang, da jeg udmeislede disse Blade, var jeg desuden slet 
ikke ovet i dette Arbeide, og jeg har derfor ikke et eneste fuld¬ 
stændigt Aftryk; men mine Exemplarer fuldslændiggjore hver¬ 
andre, saa at jeg dog kjender hele Bladet med Undtagelse af 
dets Spids, som ikke er bevaret paa noget af mine Aftryk. 
Bladene ere langstilkede, bredt og skjævt hjerteformede, sav¬ 
takkede. De ere haandnervede med 5—7 Basalnerver; kun 
Midtnerven har Secundærnerver paa begge Sider, de andre asal- 
nerver kun paa den ydre Side. Tertiærnerverne lobe deels 
sammen i Buer, der forbinde de storre Nerver, deels forbinde 
de sig med hverandre ved Forgreninger. Smaanerverna danne et 
Net af meget fine Masker. Det storste Blad, som er saa fuld- 
