262 
De fleste af de i denne Afhandling beskrevne Kalkluflag 
maae betragtes som frie Kildedannclser. Derpaa tyder deres 
hele Bygning, idet deres Lag ere bolgede og undertiden (Magle- 
kilde, Kjærbolling) i det Storre have en oprindelig Heldning; og 
derpaa tyder deres Fauna. 
Af de Dannelser, som jeg har undersogt, er nemlig den 
ved Kjelkjær den eneste, der kan opvise en virkelig Ferskvands¬ 
fauna. Her herske Ferskvandsdyrene, baade ved Artsantal og 
ved Antallet af Exemplarer; tre Arter af Limnæer, deriblandt 
L. stagnalis , ere alene fundne her. De andre Kalktufdannelser 
• have Landfauna; de Ferskvandsformer, her forekomme, ere smaa 
og saadanne, som omtrent kunne leve i enhver Vandpyt. Det 
har i denne Sammenhæng ingen Betydning, at der ved Skvat 
Molle og Haraldskjær er fundel flere Ferskvandsbloddyr end 
Landbloddyr; thi jeg har fra disse Dannelser saa faa Conchy- 
lier, at et Par Arter kan forandre Talforholdet; de Ferskvands¬ 
former, her forekomme, ere alle smaa. Kalktuffen ved Kjelkjær 
er vistnok dannet under Bedækning af stillestaaende Vand, men 
det er ogsaa den eneste af de undersogte Dannelser, om hvilken 
der er Grund til at antage dette. Ved Vintermflllerne vare Kalk¬ 
tuffens Lag, saavidt jeg kunde see, omtrent vandrette (see S. 223), 
og herefter kunde man vel antage, at Kalken var afsat i en So; 
men Faunaen er bestemt en Landfauna. 
li. De undersogte Dannelser maae betragtes som afsluttede; 
* 
overalt var Kalken dækket af et mere eller mindre mægtigt Jord¬ 
lag. Men paa flere Steder vælde endnu Kilder, og allerede her¬ 
ved kommer man til at tænke paa, at disse Dannelser ikke kunne 
være gamle. Kalktuffen hviler paa Leer og Sand af ung Alder 
og dækkes ikke af ældre Dannelser end Muld eller Torv, og 
intetsteds har jeg seet dens Lag forstyrrede 1 ). Og i Overeens- 
*) Jeg omtalte ovenfor (S. 2231 Forchhammers Iagttagelse om Lei- 
ringsforlioldene ved Vintermollerne; men der er ingen Grund til at 
antage, at det Saltvandslag, som dækker Kalken, er ældre end alluvialt. 
