32? 
I den kolde Aarstid har jeg aldrig seet den; jeg formoder 
derfor, at den ligesom de tvende andre Arter og Milvulus vio- 
lentus er en Trækfugl, men da den forekommer i saa ringe 
Mængde i Sammenligning med disse og desuden er meget mindre 
ioinefaldende, er det ikke saa let at overbevise sig derom for 
dens Vedkommende som for disses. Den opholder sig ligesom 
sine nære Slægtninge i Cerraderne og deler i det Hele ganske 
deres Levemaade. I de Tilfælde, i hvilke jeg har fundet Noget 
i Maven af de skudte Fugle, har den indeholdt Hvepser. Hos 
den forste Han, jeg fik, vare Sædslokkene kun henved to Linier 
lange, men allerede hos den den 2den October skudte Han vare 
de udviklede til deres fulde Storrelse. Iris er bruun. 
Hos den gamle udfarvede Fug! kan jeg ikke i Farven eller 
Storreisen finde nogen kjendelig Forskjel mellem de to Kjon*); 
derimod er en ydre Kjonsforskjel meget bestemt udpræget i de 
tre forste Haands-vingfjær; disses Inderfane er rigtignok hos 
begge Kjiyn indsnævret i Spidsen, men hos Hannen er den 
ikke indsnævrede Deel af Fanen ved et Indsnit eller Hak, der 
y y 
j 
daniier en spids Vinkel, skarpt skilt fra den smalle indsnævrede 
S/pidse; hos Hunnen sænker den brede Deel af Fanen sig der- 
zimod i en jævn Runding ned til den indsnævrede Spidse, og 
t 
denne er derhos lidt kortere end hos Hannen; hos denne sidste 
er Hakket mellem den smalle Spidse og den ovrige Deel af 
Fanen meget skarpere end hos de tvende foregaaende Arter, og 
Forholdet er meget mere ligt det hos Milvulus violentus end hos 
hine. Ogsaa hos denne Art besidde Issefjærene den Evne efter 
Fuglens Ddd at kunne reise sig i Veiret og alter lægge sig glat 
ned, som vil blive udforligere omtalt ved Tyrannus meiancholicus , 
*) Burmeister, som har truffet denne Art i Fntrerios og ved Mendoza 
paa sin Beise i La-Plata-Staterne, siger, at Hunnens graa Farve af¬ 
viger fra Hannens ved et gronligt Anstrog, der især skal vise sig paa 
Undersiden; men jeg troer, at delte iovrigt yderst svage Anstrog 
snarere betegner den unge Fugl af begge Kjon; see forovrigt hans 
»Beise durch die La-Plata-Slaaten etc.«, 2ter Bd. Halle 1861. S. 453. 
