346 
230 (35). Myiopatis superciliaris (Lund). 
(Tab. VIII, Fig. 2.) 
Det eneste Exemplar, der foreligger af denne Fugl, er et. 
som Lund har skudt ved Lagoa Santa den 18de September 
1835. Det er en Han i en ganske frisk Dragt; Sædstokkenes 
overordentlige Storrelse viste, at den var skudt lige i Yngletiden. 
Lund ansaae den allerede den Gang for en ny Arl, som 
lian gav Navnet Muscicapa superciliaris , og, saavidt jeg kan 
skjbnne, er den endnu stedse efter saa mange Aars Forlob ube¬ 
skreven. 
Den stemmer, hvad Næbets Form angaaer, ganske med 
Myiopatis obsoleta og maa sikkert have sin Plads i samme Slægt 
som denne Fugl, med hvilken den imidlertid som Art neppe 
kan forvexles. Storre Lighed synes den at have med Prindsen 
af Wieds Muscipeta incanescens , som ogsaa skal være en Myio¬ 
patis , men af hvilken jeg desværre ikke har seet noget autentisk 
Exemplar. Efter Beskrivelsen at domme '*'') afviger den imidlertid 
i liere Punkter ogsaa fra denne; i det Enkelte vil dette for- 
haabentligt fremgaae af den efterfblgende Beskrivelse og de 
nedenfor anforte Maal, men som et Par af de meest fremtrædende 
Forskjelligheder skal jeg strax anfore, at den nye Art har tre 
(ikke to) lyse Vingebaand, og at Vingens underste Dækfjær ere 
smukt svovlgule og ikke hvide. 
Farven er ovenpaa brunliggraa, morkere paa Hovedet, lidt 
lysere paa Gumpen; fra Næbet gaaer et graahvidt Baand hen til 
og op over Oiet. Armsvingfjærenes store og mellemste Dækfjær 
have lysegraae Spidser, som danne to Tværbaand over Vingen; 
men foruden disse findes endnu et tredie Baand, som dannes af 
Spidserne af den forreste Række af de smaa Dækfjær; dette 
Baand har vel en lidt morkere, mere rodliggraa Farve end de 
tvende forstnævnte, men det er skarpt tegnet ligesom disse og 
meget ioinefaldende. Svingfjærenes Yderfaner have lysegraae 
*) Max. Pr. z. Wied, Beitr. z. iNat. Bras., 111 Bd., S. 898. 
