355 
Hale synes ikke at gjore Fuglen særlig skikket til al lobe om 
paa Jorden, og man tinder sjelden eller aldrig Halefjærene af¬ 
slidte, hvad de dog formodentlig maatte blive, naar den ret ofte 
opholdt sig paa Jorden. Derimod har jeg oftere seet den snappe 
Insekter i Flugten, og navnlig længe seet den jage i Aftenskum¬ 
ringen efter sværmende Termiter, med hvilke jeg da fandt dens 
temmelig muskuløse Mave ganske fuldproppet; ved andre Lejlig¬ 
heder har jeg fundet forskjellige Biller i dens Mave. 
Hos Exemplarer skudte ved Lagoa Santa den 19de og den 
24de Juli 1847 viste Kjo nsredskabernes Udseende, at Forplant¬ 
ningsliden endnu ikke var nær; men hos et Pa^ Hanner, skudte 
sammesteds den 29de September s. A., vare Sædstokkene der¬ 
imod udviklede til en betydelig Størrelse, og det Samme var 
fremdeles Tilfældet hos Exemplarer, som Lund har faaet der 
den 21de October 1835. 
Hos Hunnen er Halen i Reglen kortere end hos Hannen; 
men dette Kjendemærke er paa ingen Maade ufeilbart; Halens 
Længde varierer nemlig (ligesom ogsaa hos Milvulus savana og 
hos andre med slige meget forlængede Styrere forsynede Fugle) 
ikke lidet i Længde hos de forskjellige Individer, og man kan 
træffe en og anden Han, som har en kortere Hale end en ret 
langhalet Hun ; et bedre Skjelnemærke afgiver efter min Erfaring 
det brune hesteskoformige Baand, som indfatter den hvide 
Strube; thi dette har jeg, paa en eneste Undtagelse nær, stedse 
fundet kjendeligt bredere nedentil hos Hunnen end hos Hannen. 
Hos den levende Fugl er Iris bruun*), Næbet graabruunt, Fod¬ 
derne sorte. 
*) Ingen af de Forfattere, der have seet denne Fugl levende, omtaler 
Oiets Farve, hverken Azara, Spix eller d’Orbigny; jeg kan derfor 
ikke forstaae, hvorledes Burmeister, som ikke selv har truffet 
Fuglen, er kommen til at kalde Iris bruunrod, med mindre han 
simpelt hen har gjort det, fordi den er coloreret saaledes paa Spix’s 
Figur; men det er dog unægtelig at tage sig det vel let med sine 
Angivelser. 
