V 
405 
hvis Sædstokke vare i begyndende Udvikling, den 2den Juni 
samme Aar i Omegnen af Batalaés. 
Iris er morkebruun, Overnæbet sortegraat, Undernæbet guul- 
agtigt hvidt, Fodderne meget lyse graabrunlige. 
Hos de Exemplarer, Lund har indsendt fra Taipti og Sora- 
caba,* er der et levende guult Baand fra Roden af Næbet til lidt 
hen over diet, og Struben og den overste Deel af Forhalsen ere 
smukt svovlgule. Hos de foreliggende Exemplarer fra Batataes 
og Minas Geraes er den lyse Stribe fra Næbet hen over Oiet 
hvidagtig, og Struben og Forhalsen have en smudsig meget lys 
leerguul eller guulgraa Farve; de svare saaledes bedre til Tem- 
mincks Figur af denne Årt i „Planches coloriées" (114 f. 2) end 
de forstnævnte. Der forekommer imidlertid ifolge Lunds Op¬ 
tegnelser ogsaa ved Rio Individer, der ligne dem fra Minas. 
Denne ioinefaldende Forskjel er ikke en Kjonsforskjel; thi Lund 
bemærker udtrykkeligt, at et Exemplar fra Rio uden guul Stribe 
over Oiet og med leergraa Slrube, skudt den 16de December, 
var en Han med ganske overordentlig store Sædstokke. Heller 
ikke troer jeg, at den kan tyde paa en Arlsforskjel, thi den led¬ 
sages ikke af Forskjelligheder i andre Forhold; de mere levende 
farvede Individer ere vel snarest kun ret gamle Fugle. 
Fuglen nærer sig forlrinsviis af Fro, dog finder man ogsaa 
Levninger af Insekter i dens Mave. 
315 (120). Coturniculus manimbe (Licht.). 
Brasil. Tico-Tico de campo. 
En almindelig Standfugl i Cerraderne i de her omtalte Egne; 
den vælger navnlig gjerne Steder med hoi Græsvæxt eller sum¬ 
pige med hoit Græs bevoxede Enge til Opholdssted og træffes 
hyppigt i Selskab med Emberizoides sphenurus. Jeg har oftere 
skudt den i den umiddelbare Omegn af Lagoa Santa og Sete 
Lagoas, men ikke fundet Tid og Leilighed til at præparere de 
skudte Fugle og derfor ingen Exemplarer hjembragt; derimod 
