6 
Denne Crustacee, for hvilken jeg vælger Navnet Vhyllam- 
phion *) rlcgans , har hjemme i det chinesiske Hav, hvor jeg dog 
kun en Gang har erholdt 3 Exemplarer, som fangedes med 
Slæbenættet i nogle Miles Afstand fra Oen Lucon et Par Timer 
efter Solnedgang (d. li. Juni 1846). 
Saavidt man tor slutte heraf, lader det til, at den er lige- 
saa lysskye som baade Phyllosomerne og de beslægtede 
Alima- og Erichthus - Former, der efter min Erfaring i Reg¬ 
len forst kommer op i Vandskorpen, naar Mdrket falder 
paa, saa at man kun meget sjeldent om Dagen finder dem i 
Slæbenættet. 
Det levende Dyr er fuldkommen ligesaa gjcnneinsigtigt som 
Phyllosomerne; et svagt blegrodt Skjær er udbredt over hele 
Legemet, og ved den yderste Ende af Fodleddene, paa Oiestil- 
kene og Folerne samt endelig paa Bagkroppen findes smaae 
blodrode Pletter. Oinene have samme blaae, næsten metallisk 
giindsende Farve som hos Phyllosomerne. Phosphorescens mær¬ 
kede jeg intet Spor til. Storreisen er omtrent 23 Millim. 
Dets Bevægelser vare langsomme og træge ligesom Phyl- 
losomernes. 
Iagttagelser over en hidtil ukjendt almindelig Udbredning 
af 
microscopiske Planter i Verdenshavet. 
Af Mag. A. S. Orsted. 
Naar Naturforskeren forlader sit nordlige Hjem i de tidlige 
Foraarsmaaneder for at gaae over det store Ocean til fjerne 
Verdensdele, da vil han gjerne i nogle Uger ved de ustadige, 
*) Sammensat af yvkXov, et Blad, og Amphion. 
I 
