92 
vistnok den mindst særegne Vegetation af alle danske Provind¬ 
ser. Dette fremgaaer deels af det ringe Antal Planter, som for 
den ere eiendommelige , nemlig kun 3*) (Helosciadium re¬ 
pens , Lathyrus Aphaca, Cotula coronopifoliaj, deels af en 
ioinefaldende Mangel paa characteristiske Planter. Af de faa 
Arter, som her synes at spille en noget storre Rolle end 
andetsteds nævntes Arum maculatum, Scrophularia aquatica, 
Thymus Chamædrys, Rubus vestitus (især mod S.), Papaver 
Rhoeas (især mod N. O.). En anden Omstændighed som bor 
omtales ved den fyenske Vegetation er sammes Mangel paa ad¬ 
skillige andetsteds hyppige Planter. Saaledes indtager Lyngen et 
langt mere indskrænket Areal end i de fleste andre Egne; Fleer- 
tallet af de Lyngen ledsagende Planter (Erica Tetralix, Vacci- 
nium Vitis idæa og uliginosum, Andromeda, Empetrum, Lyco- 
podia, Myrica Gale o. s. v.) ere kun bemærkede paa ganske 
enkelte Localiteter**). Fremdeles savnes nogle Arter (f. Ex. 
Hclianthemum vulg., Plantago media, Echium, Anchusa, Carduus 
acanthoides, Arctium tomentos.) enten aldeles eller for storste 
Delen i Fyen med Undtagelse af Halvben Hindsholm, hvor de 
næsten alle forekomme i Mængde***). 
I den vestlige og nordlige Deel har Fyen megen Overens¬ 
stemmelse med Halvbens Ostkyst, hvilket viser sig ved folgende 
Planter: Genista anglica og tinetoria, Ornithopus, Arnica, Cen- 
taurea phrygia, Ilex Aquifolium, Phyteuma spicatum , Ranunculus 
lanuginosus, Luzula maxima, Melampyrum silvatieum. — De 
ostlige og sydlige Egne af Fyen ligne derimod mere de ostligere 
Oer (Vest-Sjælland, Lolland, Falster) ved den hyppige Forekomst 
*) Efter Hornem. 12. 
**) Mangelen af de her paapegede Planter har Fyen tilfælles med Lolland og 
Sydvest-Sjælland. 
* 
***) De her nævnte Arter ere ogsaa paa Halvoen S. for Randers Fjord yderst 
sjeldne. 
