102 
e basi caulis elongati, stolonosi, foliis sparsis. E. hirsutum og 
pubescens ere her ikke beskrevne; disse har Forf. vel tidligere 
omtalt (Nov. p. 113; FI. Scan. p. 93—94), dog nærmest med 
Hensyn til Rodens og Rodstokkens Forskjelligheder uden specielt 
at beskrive Knopperne. 
Inden jeg gaaer over til al omtale Epilobiernes Knopper 
som den egenlige Gjenstand for disse Bemærkninger, maa jeg 
forudskikke et Par Ord om de underjordiske Axedelc hos denne 
Slægt, skjondt jeg, hvad disse angaaer, ikke har nogen Udviklings¬ 
historie at stotte mig til og altsaa kun formodningsviis kan an¬ 
give, hvad jeg anseer for det sandsynlige Forhold efter de ud- 
voxnc Exemplarer, jeg har liavt til Undersbgelse. Jeg maa for 
det Forste antage, at næsten overalt hvor Udtrykket „radix“ bru¬ 
ges i Plantebeskrivelserne, dette ikke skal betegne den egenlige 
Rod; jeg anseer det endog for tvivlsomt om Epilobierne have en 
ægte Rod; hyppigst har jeg fundet talrige ligestærke Adventiv- 
rodder, af hvilke vistnok en enkelt kan udvikle sig paa de ovriges 
Bekostning og derved antage Form af en Pælerod, og da det 
tillige er forekommet mig, som om Røddernes Retning hos for- 
skjellige Exemplarer at samme Art varierer betydeligt efter Jord¬ 
bunden, hvori de voxe, kan jeg i ethvert Fald ikke troe, at der 
fra den egenlige Rod kan hentes noget sikkert Kjendetegn til 
Arternes Adskillelse. Derimod er der vel neppe nogen Tvivl om, 
at den underjordiske Axe, som er stærkest udviklet og hvorfra 
saavel Adventivrodderne som Knopperne udgaac, er en Rodstok , 
ligesom at det er dennes forskjellige Beskaffenhed Forfatterne 
have villet betegne ved de Roden tillagte Termini. Uagtet denne 
sandsynligvis ogsaa moditicercs endeel efter Jordbunden, synes 
den dog at være mere constant og det kunde vel være, at man 
ved ndiere Undersøgelse var istand til at angive en for hver Art 
typisk Form af Rodstok. Ved enhver af de nedenfor omtalte 
Arter skal jeg bemærke, hvorledes jeg har fundet dennes Form 
og Retning hos de af mig undersogte Exemplarer, og tillige an¬ 
give hvilke Udtryk hos de tidligere Forfattere almindeligst ere be- 
