• 14 
overste Flig overeens med Cypræacea; derimod er den horizon- 
talc Flig uddannet paa samme Maade som hos Lamellariacea, 
hvor den ligeledes staacr i Bevægelsens Tjeneste. Tænker man 
sig Kapperanden hos Pyrula endnu noget mere forlænget, og de 
forlængede Flige sammenvoxne over Ryggen af Skallen, da viser 
der sig den storste Overeensstemmelse imellem denne Slægt og 
Lamellaria. Slægtskabet imellem disse 3 Familier bestyrkes end¬ 
videre ved Tungemembranens Bygning. Hos dem alle er nem¬ 
lig rachis forsynet med een Tand og pleurae med 3 Kroge. Des¬ 
uden viser der sig ogsaa i Skallens Form nogen lilnærmelse 
imellem Pyrula og Cypræa, fornemmeligen i dennes yngre Alder, 
forend den omboiede Rand har dannet sig. Hos begge ere de 
overste Vindinger meget tilbagetrængte, den nederste derimod 
meget stor. Jeg vover imidlertid ikke at udtale nogen bestemt 
Mening om denne Slægts Plads i Systemet. Senere tiders Ln- 
dersbgelser maae afgjore, hvormegen Betydning der kan tillægges 
de Charakterer , som ere hentede fra Kappens og Munddelenes 
Beskaffenhed, om Pyrula skal forblive blandt Canalifera eller om ikke 
Cypræacea, Pyrulacea og Lamellariacea slutte sig ndie sammen 
som tre naturlige Familier. 
Tab. 1 fig. 4. Pyrula decussata seet ovenfra, medens Dyret 
er i Bevægelse. 
Tab. 1 fig. 5. Samme seet nedenfra med fremstrakt Aan- 
deror (b). 
Tab. 1 fig. 6. Samme seet fra Siden. Dyret er her tegnet 
efter at have henligget i Spiritus, hvorved især Kappe¬ 
randen er bleven meget sammentrukken. Skallen er 
borttaget og Kapperanden er loftet iveiret, for at Foden 
og Hovedet kunne komme tilsyne. 
Tab. 1 fig. 7. To Rækker af Tungemembranens Tænder. 
Figurerue af Dyret ere i halv Ttdrrclse. 
i 
