ved hnop skydning af Kulle og Kloldcpolypcr have været gymnop - 
thalmc Meduser (Forbes p. 82). Rigtignok kan man hverken paa- 
staae, at Kollepolypernes Slutningsgeneration altid er en Meduse 
— thi hos Hydra, ”Coryne squamata” og Flere naaer den aldrig 
dette Udviklingstrin — eller at alle gymnopthalme Meduser have 
Goplepolyper til Ammer; tvertimod er der blandt de gymnop¬ 
thalme Meduser ikke faa, der selv erc kjdnslose Ammer, som 
frembringe Meduser ved Knopskydning og altsaa maae udgaae af Sy¬ 
stemet, saasriart vi i deres Sted kunne optage deres fuldkomncre 
Afkom. Dog det vil staac fast, at i det Hele slutte de lavere 
Meduser sig til Go^lepolyperne, de hoierc ikke. Det er aldeles usand - 
synligt, at man vil finde virkelige Goplepolyper, der avle steganop - 
thalme Meduser . 
Saaledes forekommer det mig, at Alt tyder hen paa, at den 
hele Meduseklasse klover sig i to Rækker, for hvilke jeg ikke 
veed nogen mere passende Betegnelse end som hoiere og lavere 
Meduser. Man kunde sammenligne dette Forhold med Anthozo- 
ernes , der klove sig i to Rækker af Familier og Slægter, de 
mangearmedc og de ottearmede , som aabenbart staae i et noie 
v 
indbyrdes Slægtskab, men dog ved skarpe og naturlige Charak- 
terer holdes ude fra hinanden. 
Fra dette Udgangspunkt ville vi gaae videre og anstille en 
Undcrsdgelse om, hvorledes man bedst kan begrændse Familierne, 
de mindre Afdelinger , indenfor de lavere Mcdusers omfangsrige 
Række. Det er atter Forties , som forsyner os med udmærket 
l 
Stof til en slig Undcrsdgelse. Af 46 for storste Delen nye Ar¬ 
ter, fordeclte i 18 Slægter, som han for en stor Deel selv har 
opstillet eller dog skarpere bestemt, har han givet udmærkede 
Beskrivelser og Afbildninger, der for hver Art give alle onskeligc 
Oplysninger om Klokkens og Mavens Form , om Tentaklernes 
Antal og Ydre, om Sandseorganernes, Karrenes og Kjonsorga- 
nernes Form, Leie og Antal. 
Yed de rige Materialier, hvoraf Forbes var i Besiddelse, saa 
han let, at det var umuligt al beholde de Eschscholtzskc Familier, 
