27 
b) Maven er lang, snabelformig, meget udstrækkelig. 
6, Fam. Sarsiadæ. 
C. Fra Maven udgaac forgrenede Straatkar. 
7* Fam. Willsiadæ. 
1. Fam. Æcjineæ. 
Ira Maven udgaae ikke smalle Straalkar , men korte brede 
Bisække ; uden at danne noget Ringkar fortsætter Mavehulheden 
eller dens Bisække sig ud i Tentaklerne. 
Slægterne af denne Familie kjendes kun af ældre Beskrivel¬ 
ser af Esclischoltz og Brandt; ingen af dem erc beskrevne i For¬ 
as’ 8 Monographie. Saaledes kjende vi ikke med Sikkerhed Sandse- 
Kjdnsredskaber hos nogen af dem, og de Ejendommeligheder, 
der tillægges de enkelte Slægter, trænge til at stadfæstes. Der 
er en betydelig Formrigdom indenfor denne Familie: Antallet af 
Mavens Bisække stiger fra 4 hos Carybdea og Eurybia til 8, 
10 å 12 hos Cunina og Ægina, til IS og 32 hos Æginop- 
sis og Polyxenia. Parallelt med denne Udvikling bliver Ma¬ 
ven storre, Bisækkene mindre, Læbeflige og ydre Munddele for¬ 
svinde; saaledes har Carybdea og Æginopsis en frit fremtrædende 
Mavehulhed med 4 Læbeflige, Eurybia, Cunina og Ægina en 
simpel fremstaaende tragtformig Mave uden Læbeflige om den 
runde Mund , og Polyxenia synes at have en meget stor Mave 
med en stor ganske simpel Mundaabning uden Læbehud eller 
% 
deslige. I Almindelighed udgaaer en Tentakel fra Spidsen af 
hver af Mavens Bisække, hos Ægina og Æginopsis udgaae der¬ 
imod færre Tentakler midt oppe paa Klokken mellem Bases af 
Bisækkene. 
Slægtscharaktererne sammensættes let af de nysnævnte For¬ 
skelligheder. De herhen horende Slægter ere: 
1. Carybdea. M. Edvv. Ann. d. se. nat. T. 28. 
2. Eurybia. Esch. S. d. Akal. p. 118. t. 8 n. f. 5. 
3. Cunina. Esch. p. 116. t. 9. f. 2 og 3. 
4. Ægina. Esch. p. 113. t. 11. f. 4 og t. 10. f. 3. 
