68 
Naturforskerne i Almindelighed mere tilboieligc til at ancikjcndc 
Familiens Selvstændighed, idet det Betydningsfulde i Familic- 
charaeteren bliver bedre opfatteligt, naar del viser sig forskjclli— 
gen modificeret i forskjellige Slægter. I Endlichcrs Genera finde 
vi saaledes Meliosmcæ stillede til Sapindaceæ som et Slags Ap- 
pendix, der ikke endnu har vundet Selvstændighed som Familie. 
Udentvivl vil det derfor bidrage til at bevirke Meliosmeerncs 
Emancipation fra Sapindaceerne, naar jeg foruden den ovenfor 
som egen Slægt adskilte Kingsboroughia, i det efterfblgende faaer 
tilfort Familien flere nye Former, og faaer vist, at Familien inde¬ 
holder endnu en ny Slægtstypus, saaledes, at de americanske 
Former ikke blot ere i Henseende ’^til Slægt forskjellige fra den 
gamle Verdens, men endog henhbre til to forskjellige Slægter. 
Fra Mexico har jeg hjembragt to Træer af Meliosmeernes 
Familie, som hverken kunne bringes til Meliosma eller til Ivings- 
boroughia, men danne en egen Slægt, for hvilken jeg foreslaaer 
Navnet Lorenzanea*). 
Senere har Magister Orsted velvilligen overladt mig til Be¬ 
skrivelse tre af ham i Costa rica samlede Arter, henhorende til 
samme Slægt, saa at altsaa denne nye Slægt paa engang kan 
opfores med fem nye Arter. 
Lorenzanea afviger fra Meliosma ved et fembladet vedbli¬ 
vende snart dækbladlost snart med nogle Dækblade forsynet Bæger, 
hvoraf det yderste Blad er mindre end de andre fire; ved en 
fembladet Krone, hvis tre ydre stdrre Blade ere kredsrunde læ- 
deragtige med hætteformig indbdiet Rand, medens de to indre 
mindre ligne dem hos Meliosma forekommende; ved den under- 
sædige vedblivende Honningskive, hvis 5—8 spidse Tænder ere 
tiltrykte til Frugtknuden; ved den torummede Frutgknude, hvis ene 
Rum slaaer feil, og bliver tilbage som en lille kjodel Ophbining 
ved Grunden af det andet excentrisk og skjævt udviklede Rum; 
Opkaldt efter Erkebiskop Lorenzana, Forfatter af en Historia de Nueva 
Espafia (Mexico 1770). 
I 
