III 
forladt Keilhaus mere theoretiserende Methode og skaffet sig et 
fast Udgangspunkt for Undersøgelserne ved at optage sammen¬ 
hængende Profiler over hele den omhandlede Deel af Norge. Støt¬ 
tende sig til disse er det nu lykkedes ham at kunne drage en 
bestemt Grændse mellem de ældste forsteningsfrie Lagdannelser 
og de gjennembrydende krystallinske, men ikke lagdeelte Masser, 
eller mellem "Grundfjeldets Lag« (de krystallinske Skifere) og 
'•Eruptiverne«, som de kaldes paa Kortet. Endvidere har K. efter 
Profilerne kunnet paavise, at Silurformationens høist forvirrede 
Leiringsforhold nærmest skyldes de plutoniske Massers Frembryden, 
hvorved Lagene ere bievne stærkt sammenpressede og foldede. 
Han fastholder saaledes Opfattelsen af Granitens plutoniske Cha- 
rakteer imod den af Bischof forfægtede Anskuelse, og Kjerulfs 
geognostiske Kort indeholder derfor et overordentlig vigtigt og 
paa Undersøgelser i Naturen støttet Indlæg angaaende dette meget 
omtvistede Spørgsmaal. 
Den 24de April og 13de Mai gav Hr. Forst- og Landbrugskandidat P. E. 
Miiller en Oversigt over Resultatet af sine Studier over de danske 
G lad ocerers Bygning, Forplantning og Udvikling. (Da Hr. Mullers 
Arbeide senere er trykt i »Naturhistorisk Tidsskrift«, henvises 
dertil). 
Den 8de November gav Hr. O. A. L. Mørch en Oversigt over de af Professor 
H. Krøyer i sin Tid paa Spitsbergen indsamlede Bløddyr 
(noget over halvhundrede Arter) og knyttede dertil en Beretning 
om de ved Hr. Sysselmand H. Mullers og Andres nye Indsam¬ 
linger af færøiske Bløddyr tilveiebragte Tillæg til Faunula 
Molluscorum Insularum Fcerøensium (S. 228). 
Den 27de November fremlagde Hr. Museassistent Hoff nogle ham af Dr. 
Meyn meddelte Modbemærkninger mod Hr. Hofs Artikel i ''Viden¬ 
skabelige Meddelelser« for 1867. 
Dr. Meyn siger i sin Skrivelse, dat. Uetersen-Sågemuhle 1868, 
Juli 29: 
»Absichtlich und ausdrucklieh håbe ich Forchhammers Irthum 
nicht als eine Unkenntniss, der in den Herzogthumern schon 1863 
zahlreich genug gemachten Beobachtungen, sondern als eine 
nothwendige Folge davon dargestellt, dass er die letzten grossen 
Entblossungen des Terrains nicht gesehen.«.. håbe viel- 
leicht nicht stark genug betont, dass durch die vereinten Be- 
muhungen von Schlichting , Fack und mir jetz schon hunderte 
von Jurabløcken aus den verschiedenen Theilen der Herzogthiimer 
bekannt sind, die auf eine grosse Mannigfalltigkeit in der Entwi- 
ckelung dieser Formation deuten. Dass ich aber einen von Ihnen 
citirten Theil des Forchhammerschen Artikels nicht mit repro- 
ducirte, geschah aus Pietat gegen rneinen verstorbenen Freund 
und Lehrer, denn die Kalksteine mit den Petrefacten des Muschel- 
kalks sind langst als Importsliicke der Kalkbrennereien erkannt 
und die dichten versteinerungsfreien Kalksteine mit grossmusche- 
