30 
P elag or hynchus , men hans Dercetiformes falde i ovrigl sammen med 
den allerede lidligere af P i c t e t*) opstillede Gruppe : Hoplopleurides , 
hvortil P. foruden Dercetis havde henfort Sauroramphus Heck. og 
å 
Eurypholis Piet., og hvortil senere er kommet Plintophorus Giinth. 
og Ischyrocephalus v. d. Mk. (af sin Opstiller henfort til Chara— 
cinerne). Den fælles Charakter for disse Former er, at deres 
Krop var udstyret med (l—5) Rækker af Reenskjolde, som 
ved Form, Skulptur, Anordning osv. minde meget om Storenes; 
Fig. 1. En Eurypholis (efter Pietet). (Denne Slægt maatte vælges til 
her at repræsentere Familien Hoplopleurides eller Dercetiformes , da det er 
den, hvis Bygning kjendes fuldstændigst, uagtet det ikke er den, som bedst 
gjengiver Familiens Habitus). 
de mellemliggende Hudbælter vare i Reglen nogne, sjeldnere be¬ 
lagte med almindelige Skæl. Forresten var det æ g t e B e e n f i s k e 
og efter al Sandsynlighed ikke Physostomer, men om deres 
nærmere Slægtskab er det vanskeligt at sige noget; med Ga- 
noiderne have de aabenbart intet at gjore, 1 geologisk Hen¬ 
seende ere de interessante derved, at de hidtil kun ere fundne i 
Kridtformationen; dog er det muligt at de triasiske Slægter 
Belonorhynchus og I chthy or hynchus ogsaa ville blive at fore 
herhen. Det er den eiendommeligste Gruppe af uddbde Been- 
* :< ) Traité de Paléontologie (2me edit.) t. Il p. 213. (Jeg har ikke havt Lei- 
lighed til at benytte dette Værk, men citerer det paa anden Haand; for 
ovrigt er hans System i Hovedsagen C. Vogt s, og det er derfor over¬ 
flødigt at omtale det nærmere). 
**) Den lange, tynde, trinde Legemsform, det hornfiskeagtige Hoved og Næb, 
den lige, noget kløftede Hale, de 4 Hækker Hudskjolde stemme vel med 
Hoplopleuridernes Charakterer. Af de 4 Rækker Hudskjolde laa den ene 
