31 
fiske* *), som hidtil kjendes; jeg har selv, forend jeg blev bekjendt 
med Piclets Behandling af denne Gruppe i hans sidste Værk 
om Libanons Fiske**) havt den Tanke at stille dem sammen, 
og anseer Opstillingen af denne Familie for et af de betydeligere 
Fremskridt i Kundskaben om Fortidens Fiske. 
Da jeg her kun har Sporgsmaalet om Ganoidernes Begrænds- 
ning og hvad dermed staaer i noieste Forbindelse for Oie, 
er det ikke her Stedet at omtale de mange andre ypperlige 
Skrifter af Egerton, Pander, Thio 1 liere, Heckel, Kner 
og Andre, som i de to sidste Tiaar saa betydeligt have udvidet 
og klaret vor Kundskab om de fossile Fiske og særligt om Ga- 
noiderne. Kun med eet maa jeg gjore en Undtagelse, deels 
fordi det paa det meest afgjorende betegner et Vendepunkt i 
vor hele Opfattelse af Fiskenes og særligt af Ganoidernes Fortids¬ 
historie, deels fordi det, skjondt det nærmest beskæftiger sig 
midt ned ad Ryggen, en midt ud ad Bngen og en paa hver Side. Ryg- og 
Gatfinnen sad langt tilbage, lige over hinanden. Jfr. Kners Afhandling 
om Raibler-Fiskene, hvor en nærstaaende og samtidig Art, Ichthyorhyn- 
chus Guvieri Bell. fra Perledo ogsaa omtales. Bisse Slægter ere i al Fald 
meget interessante som de ældste sikkre Vidnesbyrd om typiske, ja vel 
endog aphysostome (physoclyste) Beenfiske. Hvordan man end tænker 
sig Slægternes og Arternes Genesis, vil man have vanskeligt ved at 
tænke sig den ældste Beenfisk i denne Skikkelse, og deres Op¬ 
dagelse varsler derfor vistnok om andre interessante Opdagelser i denne 
Retning. — Her er maaskee ogsaa det meest passende Sted til at erindre 
om, at Giebel har troet at kunne henfore visse Fiske-Levninger fra 
Kulformationen til ifaZisies-Gruppen og særligt til Slægten Monacan- 
tlius — en Anskuelse, som dog vel endnu kan trænge til Stadfæstelse, 
forend man bygger videre paa den. 
*) Jeg har ikke ret vel kunnet undgaae at bruge dette Ord (»Beenfiske«) 
snart i snevrere Betydning (med Udelukkelse af Ganoiderne), snart i 
videre (omfattende Ganoiderne tillige); forden opmærksomme Læser troer 
jeg dog ikke, at der deraf vil opstaae nogen Misforstaaelse eller Uklarhed. 
”) Jeg henviser i ovrigt til dette Værk, hvor man vil finde korte Charakteri- 
stiker af alle de nævnte Slægter, og tilfoier kun en Bemærkning om det Argu¬ 
ment, som Heckel har benyttet for at hen fore Saurorhamphiis til Gano¬ 
iderne, nemlig Tilstedeværelsen af saakaldte «infraspinalia» mellem Finne- 
straalerne og de egentlige Straalebærere (her i Analfinnen). Selv om 
en saadan overtallig Knoglerække virkelig er tilstede hos Saurorhamphus, 
