48 
Lepidopleuriderues eller Pycuodonternes hoist charakteristiske 
Gruppe optraadte forst i Kulformationen og er repræsenteret i 
alle folgende Dannelser lige til de ældre tertiære, men ddde ud 
med disse. Det meest betegnende for dem er de Hudribber 
eller Budlister {Lepidopleura)^ som omgave enten hele Kroppen 
eller kun Forkroppen ligesom med et Gitter- eller Kurveværk, 
og hvortil Skællene vare ophængte som Tagstene til Lægter (kun 
verticalt istedenfor horizontall); disse Ribber udsprang fra to 
Rækker tykkere, gjerne tornede Skæl eller Skjolde, af hvilke den 
ene laae i Rygkanten, den anden i Bugkanten, mellem Hovedet 
og de uparrede Finner; snart udsprang der kun et, snart flere Par 
Ribber fra hvert Skjold. Disse uden Tvivl forbenede Lister om¬ 
fattedes nu af Skællenes forreste Rand*); disse hang altsaa paa dem 
som paa en Snor, det ene over det andet. Hos nogle finder 
man Skællene endnu siddende paa dette Gitterværk, hos andre 
finder man kun undtagelsesvis Spor til dem, men det kan vel 
neppe belvivles, at saa langt som Huden var udstyret med disse 
Ribber, var den ogsaa skælklædt; derimod kan der være for- 
skjellige Meninger, om visse Slægters ribbelose Bagkrop kun 
var beklædt med en nogen (læderagtig?) Hud, eller om der ogsaa 
der var tynde Skæl, som ikke have efterladt sig noget Spor**). 
Muligvis var Sammenhængen dog egentlig den, at disse Ribber ikke 
vare selvstændige Dannelser, men kun dannedes af de fortykkede, 
ind i hinanden falsede Forrande af Skællene, som bleve til¬ 
bage, naar den tyndere Deel af Skællet faldt af; derved vilde den leddede 
Bygning, som de ofte have, været forklaret. Man seer heller ikke paa 
W i 11 i a m s o n s mikroskopiske Snit af Gyrodus- og Platysomus -Skæl 
noget til Ribben eller til en Omfatning af denne ved Skællenes forreste, 
tykkere Deel. (Det bor ogsaa berores ved denne Leilighed, for ikke at 
lade noget uomtalt, der kunde benyttes mod de af mig forfægtede An¬ 
skuelser om Formernes Slægtskabsforhold, at der ikke er saa stor 
Lighed i den mikroskopiske Rygning af Skællene hos disse to Slægter 
som man skulde ventet.) 
'*) Hos Palccobalistum Goedelii afbilder og beskriver Heckel rigtignok 
tynde Skæl paa Bagkroppen, som hos denne Slægt egentlig mangler 
Hudribberne; men det synes, at Forkroppens fine Ribbeknipper her 
forlængede sig hen over en Deel af Bagkroppen, og at de omtalte Skæl 
have været hæftede til dem. 
