50 
a. De palæo z ois ke Lepidopleuriders eller Platy¬ 
somerne s Gruppe (i Kulformationen og Dyas) havde altid en 
kort, rudcdannet eller rundagtig Legemsform, en fuldstændigt 
heterocerk, kloftet eller bagtil lige afskaaren Hale, et fuld¬ 
stændigt Gitter af enkelte Hudribber over hele Kroppen og solide 
velbevarede Skæl. Stærke Fulcralskæl ere deels iagttagne 
langs ben ad Halefinnens ovre Rand, deels ogsaa paa de ovrige 
/ 
Finnerande. Hvor man har kunnet iagttage noget af den indre Been- 
bygning, har det vist sig, at Rygs træn gen var vedvarende 
nogen, og at Ilvirvellornenes Gafler (Hvirvelbuerne) enten ud¬ 
sprang umiddelbart fra den uden at være udviklede til „Halv¬ 
hvirvler 44 , eller vare udviklede til Dannelser, der nærme sig Halv¬ 
hvirvlerne, saaledes som disse forekomme hos yngre Former af 
denne samme Række. Nogle havde Bugfinner, andre manglede 
dem. Nogle havde spidse, kegledannede Tæn de r, andre griffel¬ 
dannede Tænder (d. v. s. bulle, kegledannede eller cylindriske 
Tænder med indsnoret Hals og tyndere Rod), atter andre til¬ 
skrives der „knudebærende Tandplader paa Kjæberne og Ganen 4 *. 
( Plalysomus , Eurysomus [= Globulodus ], Mcsolcpis og Arnphicentrum.) 
b. Pleurolepidernes lille Gruppe, som er indskrænket 
til de ældre Juradannelser (Lias), afviger kun derved, at Halen 
var fuldkommen homocerk, fra de stylodonte Platysomer. 
Formen var rund og ligesom oppustet, eller mere langstrakt, oval, 
Ribbenettet og Skælklædningen fuldstændige, Tænderne „cylin¬ 
driske, stumpt tilspidsede*, Bugfinner tilstede. Fulkralskæl ere 
sig, at tlen udvideties til Platysomerne og Pleurolepiderne. Det 
er imidlertid efter min Mening saa oiensynligt, at disse sidste ere et 
fuldstændigt Bindeled mellem Platysomerne og Pycnodonterne, at det 
vilde være overflødigt at spilde flere Ord paa at dokumentere det. Jeg 
skal derfor indskrænke mig til at henvise til, hvad derom er anfort fra den 
ene Side af Wagner og Heckel, fra den anden af Egerton og Young. 
— Endelig bemærkes, at jeg her kun har taget Hensyn til de mere fuld¬ 
stændigt kjendte Former; af alle de Tandformer, som Agas si z stiller 
sammen i Pycnodonternes Familie, hore nu kun de 4: Pycnodus, Gyrodus, 
Microdon og Globulodus, til den; Resten horer andetsteds hen (f. Ex. 
Phyllodus til Labroiderne, Sphærodus til Lepidotus) eller er altfor ufuld¬ 
stændigt kjendt til at kunne klassificeres. 
