58 
repræsenteres af Slægten Dipterus (Ctenodus ) i den devoniske Forma¬ 
tion samt i Kulformationen; det var Fiske med en temmelig 
langstrakt Form, ikke meget store*) Skæl, en afgjort skæv Hale, 
forsaavidt dens bageste Afsnit var krummet opad og de ovre 
Straaler meget kortere end de nedre; de to Rygfinner, af hvilke 
den bageste er den slorre, sad meget langt tilbage, den forreste 
over Bugfinnerne, den bageste over Gatfinnen ligesom hos Di - 
plopterus ; ogsaa her havde disse tre uparrede Finner en frem¬ 
springende skællet Basaldeel, og de parrede optræde, i Lighed 
dermed, som skælklædte Laller med en Bræmme af Finnestraaler 
paa hver Side; ligeledes er Brystfinnens ,,Arm a længere end 
Bugfinnens. De fire eiendommelige Tandplader — ikke ulige 
Skallen af en Hjertemusling — paa Underkjæben og Ganen beskreves 
tidligere, da man kun kjendte dem som isolerede, som en egen 
Slægt under Navnet Ctenodus (hvilket for Fremtiden vel vil blive 
forbeholdt de i Kulformationen fundne Arter), ligesom det af 
talrige smaae, kantede Beenstykker sammensatte Hovedskjold repræ¬ 
senterede Slægten Polyphractus. Tildeels hore disse Smaaskjolde 
vel snarere ind under Hudknoglernes end under Hovedskalsknogler¬ 
nes Begreb. Sidelinien kan forfølges langs henad Kroppen, dens 
Grene paa Hovedet. — Til de rundskællede Dipteriner med 
skulpterede Skæl og Hovedskalsplader hore Glyptolepis , 
Holoptychius , Gyroptychius og lihizodopsis foruden tiere andre endnu 
kun ufuldstændigt kjendte Former**) fra den devoniske Tid og 
Steenkulsperioden. Det var tildeels Fiske med en meget betydelig 
Stbrrelse og med en kort og plump Legemsform***) og store 
Skæl; Haleformen vakler mellem den diphyocerke med noget 
*) flos Kulformationens Ctenodonter beskrives de dog som «store og fint 
skulpterede«. 
”) Rhizodus, Strepsodus , Trichopterus, Dendroptychius, Ehomboptychius. 
'”) ben mere langstrakte Gyroptychius danner i denne Henseende en Und¬ 
tagelse. Den var vistnok rundskællet og ikke rudeskællet, som man 
skulde antage efter den Plads Huxley anviser den. (Denne Forfatter 
skriver dog selv: »The scales .. . are as often oval as rhomboidal... 
the angles of the scales are apt to become rounded olf, so as to present 
a transition from the rhomboid to tlie«cycloid contour«). 
