59 
mere udviklede nedre end ovre Finnestraaler og den afgjort 
helerocerke. Hovedskalsknoglerne vare saa temmeligt uddannede 
efter samme Typus som hos de nulevende Beenfiske, hos Rhombo- 
diplerinerne osv. Oiehulens Beliggenhed langt fortil, de to store 
Strubeplader, det hele Finneudstyr er ganske som hos Dipterus 
og Rhombodipterinerne: en Gatfinne og to Rygfinner (den forreste 
lille), alle tre med fremspringende skællet Basis og anbragte 
saa langt tilbage som muligt. Bugfinnernes, men især Bryst¬ 
finnernes skælklædte „Arm w er ofte forlænget i en saadan Grad 
og paa en saadan Maade, at Lemmerne hos Lepidosiren kunde 
synes at være en endnu nærmere liggende Analogi end Bikirens. 
Munden var væbnet med kegledannede Tænder*). 
Af ingen af disse fossile Dipteriners indre Beenbygning 
har man nogen sammenhængende Fremstilling, men forsaavidt 
man kan uddrage noget almindeligt Resultat af de hidtil samlede 
Notiser derom, synes den at have slaaet paa et forholdsvis hoit 
Uddannelsestrin. Maaskee var der dog Former, hvor den stod 
paa samme lave Trin som Lungefiskens eller endnu lavere, men 
der var ogsaa Former, hvor den stod hoiere. Hos flere Cyclo- 
dipteriner og Rhombodipteriner (Rhomboptychius , Strepsoclus , Rhizo- 
dopsis , Megalichthys **) vare ikke alene Hvirvelbuer, Hvirveltorne 
og Slraalebærere vel udviklede, men der var ogsaa udviklet ring¬ 
dannede Hvirvellegemer med storre eller mindre Axehul; 
hos andre (Dendropty chius) var dette endog saa lidet, at Rygstrængen 
maa have været ligesaa tilbagetrængt som hos de nulevende 
typiske Beenfiske, og saadanne Former synes da, trods deres 
hoie geologiske Alder, ikke at have staaet tilbage i Beenbygningens 
*) Adskillige af de gamle armfinnede Ganoider havde den saakaldte «den- 
drodonte» Bygning af Tænderne; om det var et gjennemgaaende For¬ 
hold er vel endnu ikke tilfulde oplyst. Polypterus har den i al Fald 
ikke (Huxley og Pander). 
**) Jeg folger her Young; Huxley siger derimod, at «both the centra 
and the neuralarches of the vertebral column are thoroughly ossified«, 
hvorved man nærmest maa tænke paa et Forhold som det Young be¬ 
skriver hos Dendroptychius. 
