62 
nerne, ere: 1) Skællene, der vare store, runde, taglagte, temmelig 
tynde, men emaillerede og skulpterede*); 2) den dobbelte Ryg- 
finne, der, ligesom Gatfinnen, havde en fremspringende skællet 
Basaldeel; 3) at Bug- og Brystfinnerne ligesom hos Polypterus 
dannedes af en kort, skællet Arm eller Skaft og en dettes yderste 
Deel omgivende Finnebræmme; 4) Tilstedeværelsen af to store 
Strubeplader med samtidig Mangel af de ovrige ægte Gjællehud- 
straaler. — i Henseende til Finnernes Plads er der dog den 
Afvigelse, at forste Rygfinne er rykket længere frem , undertiden 
endog til tæt bagved Hovedet, og Bugfinnerne paa lignende 
Maade dyttede hen midt under Bugen ligesom hos de fieste ab- 
dominale Beenfiske og Ganoiderne af de to forste Rækker. — 
Et Forhold, hvorved Coelacantherne derimod staae aldeles ene 
mellem samtlige levende og uddøde Fiske, er Halefinnens 
eiendommelige Tre d e 1 i n g. Bagved de allerede omtalte uparrede 
Finner (begge Rygfinnerne og Gatfinnen) findes der nemlig 
endnu et stort Finneparti, som man ikke vilde tage i Betænkning 
at betegne som Halefinnen, hvis der ikke herved var to mærke¬ 
lige Omstændigheder, for det forste, at denne (uægte) Halefinnes 
Straaler ikke som ellers stode i umiddelbar Forbindelse med 
Elvirveltornene, men der var mellem disse og hine indskudt en 
Række af Straalebærere ligesom ellers i Rygfinnen og Gatfinnen; 
og for det andet, at Rygstrængen fortsatte sig tversigjennem denne 
*) Macropoma- Skællenes eiendommelige tætte Besætning med Dentin¬ 
torne, ligesom hos Nutidens Pandsermaller, er bekjendt af William- 
sons Undersøgelser; den samme Besætning fandtes paa Gjælieiaags- 
benene, formodentlig ogsaa paa andre Knogler, f. Ex. Finnestraalerne. 
Disse «Torne» paa Finnestraalerne omtales ogsaa i Beskrivelserne af 
Oraphiurus og Holopliayus (i det mindste paa nogle af Finnerne), men skal 
mangle hos Coelacantlius ; man tor dog vel neppe betvivle, at ogsaa denne 
ydre Beklædning med Dentinpartikler vil vise sig at være temmelig ud¬ 
bredt over hele Familien. De ophoiede Linier og Ribber paa den blottede 
Deel at Skællene hos Holophagus og Coelacanthus (samt paa Hoved- 
skalsknoglerne hos denne sidste) have formodentlig samme Bygning 
som Dentinknuderne hos Macropoma og kunne vel betragtes som dannede 
ved en Sammenflydning af disse. 
