70 
Underorden. Om man skal opfatte dem som de meest brusk- 
fiskeagtige Ganoider eller som de meest ganoidlignende Brusk¬ 
fiske, har vel sin Betydning, saa snart man skal opstille et positivt 
System, men er for Tanken ikke saa forskjelligl som det tager 
sig ud i vore Oversigtstavler og Classificationer, med Hensyn til 
hvilke det altid maa erindres, at de kun paa en tvungen og til 
en vis Grad plump Maade kunne gjcngive det lovbundne i Na¬ 
turens Mangfoldighed. 
6) De saakaldte P a n d s e r-Gan o i d e r (P1 a c o d e r m e r) (Fig. 
12—14) betragter jeg nærmest som Former, til hvilke der, ligesom 
til enkelte andre uddode Former, endnu ikke er paavist umiddelbare 
Slægtninge enten i Nutiden eller i yngre Dannelser, hvis Affini- 
tetsforhold altsaa endnu ikke ere paa det rene, og som derfor 
endnu ikke kunne faae fast Fodfæste i Systemet, men maae 
’) Brandt opstiller folgende Inddeling af disse Former, der da tillige kan 
tjene som Opregning af de vigtigste hidtil opstillede Slægter: 
( Pterichthyes (Pterichthys, Chelyophorus). 
Arthrothoraces: l IJeterostei (Ueterosteus og Homosteus). 
I Coccostei. 
f Cephalaspides (Pteraspis, Auchenaspis, Cephalaspis, 
Aspidocephali: i Thyestes, Thyestaspis ). 
I Menaspides. 
Den tredie Gruppe af hans »Pandser-Ganoider«, Antacei, dannes 
af Stdrene og Chondrosteus ( Antaceopsides). 
At Huxley paa lignende Maade skjelner mellem Coccosteus og 
Pterichthys paa den ene Side og Cephalaspiderne paa den anden, 
og at han opfatter de førstnævnte som Beenfiske, men er i Tvivl 
med Hensyn til de sidste, som han dog foreløbigt stiller blandt «Chon- 
drosteu o: i Nærheden af Storene, er berort i det foregaaende. «At 
any rate I think the prima facie case in favour of the Teleostean 
nature of Coccosteus is so strong, that it can no longer be justifiable to 
rank it among the Ganoids sans phrase«, but that even those, who 
will not allow it to be Teleostean, must attach to it the warning 
adjunct of «incertæ sedis«. «No one can overlook the curious points 
of ressemblance between the Si luro id s, Callichthys and Loricaria, 
on the one hånd, and Cephalaspis, on the other, while in other 
respects they may be still better understood by the help of theChondro- 
stean Ganoids. Compare for example Scaphirhynchus with Cephalaspis 
or the great snout of Pteraspis with that of Spatularia» (?). Denne 
Anskuelse tiltrædes ogsaa af Lan koster i hans begyndte Monographi 
af Cephalaspiderne. 
