93 
men fra Axen i Hjornct af disse, og vi have allsaa her en 
Blomsterstand, ikke en Blomst. 
Vi folge fremdeles Sachs videre i hans Tydning af andre 
Coniferer og komme forsi til Taxineerne, hvorom der siges: „Bei 
Taxus tragt die weibliche Bliithenaxe unten zahlreiche schraubig 
gestcllte Schuppenblatter und endigt scheinbar in die Samen- 
knospe; dass diese aber nicht nothvvendig terminal ist, folgt aus 
dem Umsland, dass man zuweilen auch seitliche, aber klcinerc 
Samenknospen tindet; demnach konnte die Stellung der termi¬ 
nalen Samenknospe auch nur scheinbar seyn, sie konnte gleich 
jenen dem nachsten Blatt angehoren 44 . Allsaa ogsaa her skal 
Æggenes Stilling i Virkeligheden være en anden end den, som 
Fig. 3. 
Længdesnit gjennem ct ganske ungt Hunblomsterskud af Taxus baccata. 
d Dækskæl. h Æggets Hinde, k Kjernen. 
den tilsyneladende er. Et Længdesnit gjennem en Taxus-ftlomst 
(Fig. 3) viser imidlertid en saa umiddelbar Overgang af Axen i 
Æggets Kjerne, at det ganske vist er med god Fdie, at alle 
Botanikere ere enige om at tillægge denne Plante endestillede 
Æg. Det er desuden ikke let at fatte Meningen af den Slutning, 
al fordi der undertiden forekommer Hjorneknopper, derfor skulde 
Endeknoppen kun „scheinbar 44 være endestillet. Der er jo intet 
almindeligere i Planteriget, end at der paa samme Skud foruden 
Endeknoppen ogsaa findes Hjorneknopper. —Sachs synes saa- 
ledes ikke at have anfort nogetsomhelst, der taler for, at Ægget 
