95 
Stovbladstand som en Blomst, have hidtil alle, som have gjort 
disse Planter til Gjenstand for Undersogelse, været enige om at 
betragte Koglen som en Blomsterstand. Det er saaledes forste 
Gang, at den originale Anskuelse fremsættes, at ogsaa Koglen 
skulde være en Blomst. Til Gunst for denne Opfattelse anfores 
to Grunde, af hvilke den ene er den, at hvis Koglen tydes som 
en Blomsterstand, da have vi et Blad i Hjornet af et andet Blad 
(Frugtbladet i Hjornet af Dækbladet), men dette vilde stride 
mod en af Morfologiens Fundamentalsætninger, og den anden 
Grund er den, at Sachs mener hos Ædelgranen at have seet 
Kogleskællet skyde frem fra Dækbladet og altsaa tilhore dette, 
der folgelig maatte blive det egentlige Fruglblad. Hvad den 
fdrste Grund angaaer, der allerede tidligere er bleven anfdrt af 
Schleiden til Gunst for Kogleskællets Axenatur, da er det 
vistnok fuldkommen rigtigt, at et Blad ikke kan opstaa i Hjornet 
af et andet Blad, forsaavidt begge disse Blade udgaa fra samme 
Axe. Men jeg har allerede i min tidligere Afhandling vist, at 
noget sligt heller ikke finder Sted her, idet nemlig Dækskællet og 
Kogleskællet tilhore forskjellige Axer. Baade Udviklingshistorien 
og meget oplysende Misdannelser vise, at Kogleskællet opstaaer 
som en Knop i Hjornet af Dækskællet, og at vi altsaa her have 
et Skud, hvis Axedel er saa stærkt reduceret, at den i Regelen 
ikke iagttages. Den anden Grund, hvorpaa Sachs stotter sin 
Opfattelse af Koglen, vilde, forsaavidt den er bygget paa en Iagt¬ 
tagelse, være af storre Betydning, hvis denne Iagttagelse var 
rigtig. At den ikke er det, derom har en omhyggelig Under¬ 
sogelse af Ædelgrankoglens Udvikling overbevist mig. Denne 
Kogle anlægges allerede om Efteraaret og ligger skjult om Vinteren 
i de store Knopper, som indtage Oversiden af de hoiere stillede 
Grene (Fig. 6 S. 102). Naar Koglen beroves sit meget forsvarlige 
Dække, dannet af talrige tætpakkede og sammenklæbende Knop¬ 
skæl, viser den sig som et lille, ovalt, gront, kun 2 Linier langt 
Legeme (Fig. 4 A). Den bestaaer af en Axe, som er læt beklædt 
med de rudimentære Dækskæl, og af disse er alene den ovefste 
