101 
tinata erscheinen beide auf der Unterseite der Sprosse hoherer 
Ordnung am Gipfel hoher Båume, beide in den Axeln von Laub- 
hlåttern, die weiblichen einzeln an einem Spross, die mannlichen 
zu vielen; bei Picea ist die weibliche Bliithe terminal an einem 
langeren Laubspross; die Bliithen von Pinus treten an Stelle der 
kleinen Laubzweige (Blåtterbiischel) in den Axeln der Nieder- 
blatter fortwachsender Holztriebe auf, die mannlichen meist zahl- 
reich, die weiblichen gewohnlicher einzeln, in abnormen Fallen 
gleieh jenen gehåuft, und zuweilen wachst die Bliithenaxe vege¬ 
tativ weiter, einen durchwachsenden Zapfen bildend. tt 
Vi skulle forst se, hvilke Feil her tindes i Beskrivelsen af 
Stillingen og dernæst angive de væsentlige Forhold, som slet 
ikke ere tagne i Betragtning. Det er saaledes urigtigt, naar der 
siges, at baade Koglerne og Stovbladstandene hos Ædelgranen 
sidde paa Undersiden af Grenene. Koglerne sidde altid paa 
Oversiden, og denne Stilling er saa gjennemgaaende hos alle 
Ædelgranarterne og saa constant, at den med Rette optages 
blandt Slægtskaraktererne i Modsætning til Rodgranslægten, Picea . 
Denne Stilling staaer nemlig i Forbindelse med Kogleskællenes 
lose Tilhæftning til Axen; hvis Koglerne vare hængende, vilde 
Skællene let falde af forend Fromodningen, hvorfor ogsaa Skæl¬ 
lene paa de hængende Rodgrankogler ere voxede saa fast til 
Axen, at de ikke kunne losrives. Herved betinges ogsaa en 
meget god habituel Karakter for Ædelgranerne, som i Frastand 
kunne kjendes paa deres oprette Kogler og, naar Skællene ere 
faldne af, paa de blivende Kogleaxer (Fig. 6). Det er heller ikke 
rigtigt, naar der siges, at Koglerne sidde enlige paa Skuddet. 
Ædelgranen har i Reglen to Kogler paa hvert Skud. Ligesaalidt 
er Modsætningen mellem Koglernes og Stdvbladstandenes For¬ 
hold angivet paa rette Maade. Medens nemlig Stovbladstandene 
dannes af smaa kugleformede Knopper, som sidde i stor Mængde 
hele Skuddet rundt, komme Koglerne frem af ægformede Knopper, 
der ere 5—6 Gange saa store, og som kun i ringe Antal — vi 
have scet i Regelen to — indtage Overfladen af Skuddene (Fig. 6 k k). 
7* 
