111 
tanikere antage; fremdeles at hvert Æg hos Taxineerne og Cu- 
pressineerne repræsenterer en Blomst, og at disse Blomster hos 
sidstnævnte Familie sidde i Hj ornet af Dækblade, med hvilke de 
ofte voxe sammen. Hvad Abietineernes Blomster angaaer, be¬ 
finde vi os ogsaa forsaavidt i Overensstemmelse, at han be¬ 
tragter Koglen som en Blomsterstand og de yderste Blade paa 
Kogleaxen som Dækblade. Det er saaledes egentlig kun med 
Hensyn til de Skæl, paa hvis indvendige Side Froene sidde, at 
vi have forskjellige Meninger, idet jeg har forsvaret den gængse 
Opfattelse af disse Skæl som Frugtblade, medens E i c h 1 e r soger at 
gjore gjeldende, at Koglen er en sammensat Blomsterstand; det 
saakaldle Kogleskæl, mener han, repræsenterer to sammenvoxne 
Dækskæl paa et secundært Skud, og i Iljornet af hvert Dækskæl 
dannes en Blomst (et Æg), lfolge denne Tydning skulde de to 
paa Kogleskællet fæstede Fro oprindelig udgaa fra sammes Hjorne 
som Knopper, der paa et meget tidligt Stadium forskydes og 
saaledes komme til at sidde paa de indbyrdes sammenvoxne Dæk¬ 
skæl, -som danne Kogleskællet. 
Fig. 9. 
Fig. 10. 
Længdesnit gjennem Dækskællet 
( d ) og Frugtskællet (c) af en ung 
af Knoppen frembrydende Kogle af 
Ædelgranen, a Kogleaxen. e forste 
Spor til Ægget paa Frugtbladet 
(efter Sachs). 
Ft ungt Kogleskæl af Pinus resi- 
nom (c), seet forfra, og bagved 
Dækskællet [cl). De forstc Anlæg 
til Æggene sees her at sidde paa 
Kogleskællet (efter Bailion). 
Hvis del virkelig forholdt sig, som Eichler angiver, vilde 
der herved komme til at herske langt storre Ensformighed i 
